Tyto titulky Vám přináší PolymeryFT - www.polymeryft.cz studium s dávkou nadšení - sponzor překladu
TGTT©2013 v1.0
Dnes večer, držím sklenici.
James ukazuje na kopec.
Richard jí sandwich.
Dobrý večer! Dobrý večer a vítejte! Díky moc, všem! Díky.
Dnes začneme s velkým a důležitým problémem.
Víte, v roce 1975,
mělo řidičák jen 15% lidí starších sedmdesáti let.
Dnes je to více než 60% a to znamená,
že silnice jsou plné lidí, kteří špatné vidí a bolí je nohy.
A výrobci aut toto prostě neberou v potaz.
Většina moderních aut je pro technicky zdatné teenagery.
Ano, moje matka říká, že všechno co od auta chce,
je stanice Classic FM a topení
a všechno ostatní je jen otravné a ztráta peněz
a možná dokonce nebezpečné.
Proto jsme se Jeremy a já rozhodli, že je čas jít, koupit auto
a upravit ho speciálně pro dnešní obrovskou armádu řidičů - penzistů.
To znamená přesunout se do Technologického Centra Top Gearu -
rodiště všech našich skvělých projektů.
A zatímco šel Richard koupit auto, které budeme moci upravit,
já zjišťoval rozsah problému.
Tohle Volvo má velmi málo tlačítek a to je dobře. Ale každé
z nich vypadá, že spustí 28 různých věcí v závislosti na tom, jak je zmáčknete.
Co znamená "Moje auto"? "BLIS"? "DSTC"?
"Varování před kolizí"? Proč by to někdo chtěl vypínat?!
A koukněte na tohle - pokud je vám 85,
jsou to jen rozptylující hieroglyfy!
A ve Fordu Focus to bylo to samé.
Co znamená "Block 5A"?
Není tu doslova nic,
nic, co by staří lidé znali.
"Zmáčknout zdroj pro USB, BT, line in."
Jsem si jistý, že tohle všechno dává perfektně smysl
tomu embryu, které tohle navrhlo.
Ale pro kohokoliv staršího 65 let, je to jen nesrozumitelný blábol.
Než jsem dostal šanci vypořádat se s Citroënem...
Oh, PÍP panebože! ... Richard se vrátil s autem, které koupil -
Fiat Multipla, známý tím, že má 3 sedadla vpředu
a tři vzadu.
Abychom rozhodli, co s ním, zřídili jsme si místnost pro navození nálady.
Všichni nejlepší návrháři používají místnosti, jako je tato, aby se vžili
do pocitů a myšlenek zákazníka, kterého se snaží zaujmout.
Takže, například tu máme starý vysavač, přímotop,
TV program - většinu z těch, co se dají koupit,
s vyznačenými programy, které chceme sledovat.
Je to opravdu jako být v obýváku Jamese Maye.
A odkud si myslíš, že jsme tohle všechno vzali?
V každé věci v tomto pokoji vidím
jednoduchost a pohodlí.
Pohodlnost křesla, jednoduchost mopu, rychlovarné konvice, televize.
Všechno je jednoduché.
Jednoduché...jednoznačné a přesto,
v případě této pohovky, také divně svědící.
Po několika intenzivních hodinách v místnosti pro navození nálady, jsme alespoň věděli,
jakou by mělo mít auto barvu. Tak jsme šli nějakou sehnat.
Promiňte, vy ten stroj znáte? Můžete mi namíchat barvu podle určité věci?
Ano, můžeme se pokusit.
Můžete mi namíchat barvu tohoto naslouchátka,
konkrétně této části? Je to symfonie béžové.
To je barva, kterou potřebujeme. Opravdu to zvládne?
Takže dokáže zjistit barvu naslouchátka. Může to udělat i s mojí levou bradavkou?
S namíchanou barvou
jsme se vrátili do Technologického centra Top Gearu a začali pracovat.
Koukněte na tu palubku. Tachometr - mimo zorné pole. Rádio - příliš komplikované.
Všechno vyměníme, všechno.
Myslel jsem na bezpečnost, ale ne jen pasažérů.
Tím chci říct, že staří lidé se těžko ohlíží,
když couvají. To je prostě fakt.
Takže plánuji dozadu systém, který jim pomůže
přestat couvat do zdí garáže, pouličních lamp, manželek.
A také plánuji mnohem, mnohem větší zpětná zrcátka.
Potom vpředu radikální změnu designu nárazníku,
abych se vyhnul a minimalizoval drahé poškození karoserie.
Přemýšlím...
Po několika hodinách,
začala Jeremyho palubní deska dostávat tvar.
Um, airbagy. Jo.
Nebezpečné, protože nemůžeš posadit děti dopředu,
když jsou tu, protože děti jsou příliš zranitelné. - Jo.
Staří lidé mají tendenci sedět hodně vpředu, i když
neřídí. A jsou zrovna tak zranitelní jako děti.
Tady to máme - nebezpečí. Takže myslím, že se jich zbavíme. Můžu si je vzít?
Jo, já je nepotřebuji. Mam plán.
Dostanu ty airbagy ven v doslova ...
Jsi si jistý...? Nevím, jestli je to... Ano!
Ale airbag musel být zneškodněn přestřihnutím jednoho ze dvou drátů.
Který mám přestřihnout? Jeden pravděpodobně odpálí bombu.
- No, ne bombu, ale výbušniny. - Jo.
- Kolik je v airbagu výbušnin? - Docela dost. - Opravdu?
- Opravdu jich je hodně? - Je, skutečně.
Můžeš z toho mít popáleniny. Je toho hodně.
- Takže, vžijme se do kůže člověka, který to vyrobil. - Je to Ital. - Jo.
Takže jelikož si myslím, že je to modrá, bude to pravděpodobně hnědá.
Počkej! Jo, ne, víš, hnědá - to může být právě to, co chtějí, aby sis myslel.
Počkej! Počkej. Jaké barvy jsou na Italské vlajce?
Žádné z těchto.
- Ah, vidíš! Bylo to jednoduché! - Nebál jsem se.
- Můžeme to všechno vystříhat. - Jo.
Zatímco Hammond pokračoval s jeho bezpečnostními prvky, já začal
vyrábět novou palubku a brzy jsem mohl svému kolegovi něco předvést.
Víš, že starší lidé rádi jezdí docela pomalu?
- Jo, jako James. - Přesně.
Takže, tohle jsem udělal, abych tento problém vyřešil.
Úžasné, takže to ukazuje jenom 30, i když jedou 130 km/h!
185! "Jedu jen 30 km/h", takže jsou šťastní.
Lidé za nimi, kteří vezou manželky s porodními bolestmi
a mají schůzky, na které se musí dostat, jsou šťastní. Všichni na tom vydělají.
Taky jsem byl docela hrdý na své zadní mlhové světlo pro staré lidi.
Tohle bude namontováno autě. Je to přepínač.
Takže hned jak začne trochu mrholit,
starší osoba zapne zadní mlhové světlo
a co se stane vzadu je ...
absolutně nic.
Když jsem měl hotovou novou palubku, začal jsem přemýšlet o zadních sedadlech.
Šel jsem na internet hledat reklamu, kterou si pamatuji z počátku 80. let.
A to je ono, to je ono! Hammonde! Hammonde! Pojď se na to podívat!
Koukej na tuhle reklamu. Připraven?
Je těžké najít pohodlnou židli,
když trochu stárnete nebo máte artritidu.
Moje neteř tohle koupila u Shackletons (nábytkářská firma), víte.
- Víte! - Víte! - Víte!
Původní vysoké křeslo Shackletons.
Nikdy jsem si nemyslela, že bude tak snadné si sednout nebo se zvednout.
Shackletons vysoké křeslo. To je pěkné.
Počkat. Chceš říct, vyměnit tyhle za jedny z těchto?
Ale strašně snadno se do nich sedá a vstává, víš!
A je to pěkné najít hezké, vysoké křeslo.
- Dříve bylo všechno lepší. - Bylo. - Fakt.
Oh! Oh-ho, oh-ho!
Ohhhh.
No tak, je to úžasné!
Stavba našeho auta pěkně pokračovala.
Odstranili jsme znaky Fiatu, který je cizokrajný
a nahradili je něčím vhodnějším.
Hammond změkčil odpružení a já nainstaloval klec na zvířátka.
Kočka přivrtaná ke střeše?
Nepřivrtávám kočku, přivrtávám klec na kočku ke střeše,
to znamená, že bude tady a já nedostanu astma.
Když jsem byl zaneprázdněn mým kočko-vozícím systémem
Hammond se rozhodl vyrobit potahy na přední sedačky.
Kupodivu, jsem tohle použil jako inspiraci. Je to BAC Mono.
Protože je to auto na okruhy, nemá střechu nebo dveře nebo okna,
takže obložili interiér tímto speciálním materiálem.
Trochu ho mám.
V béžové, samozřejmě.
Je to trochu jako plyš na omak jako semiš nebo dokonce samet,
ale když se namočí, tohle je zvláštní,
voda prostě odteče.
Podívejte! Myslíte si, že ji zničíte, ale ono to prostě odlétne.
Chystám se to použít na výrobu něčeho, co se bude jmenovat inkonti-potahy.
K večeru již bylo naše auto skoro hotové, ale cítili jsme se poněkud divně.
Na dnešku je mimořádné, že bez Jamesovy přítomnosti,
nebyly žádné hádky, nikdo nehořel, nikdo nespadnul.
Byli jsme jako dobře namazaný stroj.
A myslím, že jsme vytvořili něco opravdu úžasného.
A s tím se vracíme do studia.
Podstatou je, vlastně mám jednu otázku.
Co děláte...?
Když už jsme u tématu starých lidí, co děláte, když víte,
že vaše matka nebo otec jsou opravdu už moc staří na to aby řídili.
Dobrá otázka. Nemůžeš jen tak říct "Dej mi řidičák".
Myslím si, že to našemu našemu autu dává smysl.
Jo, a později uvidíme jak si povede při silničním testu.
Co se ti stalo s okem? Nic, vůbec nic.
Ne, protože jsi tam nebyl se svým lehkovážným přístupem,
žádná část jehly šicího stroje se mu do něj nedostala.
- Ani maličká... Ne, ani maličký kousek. - Ne. Ne. - Takže, zprávy.
- Víte, že udělali nový Volkswagen Golf? - Ano. - Velmi pěkný.
Ale za 4 měsíce přijde verze GTI.
Ta bude mít 217 koňských sil...
Ale vlastně ne, je to německé auto, takže "kravských sil" (viz. 19x04)
217ti krávový motor a bude stát 25 000 liber (742 tis. Kč)
Nicméně, zdá se, že bude mít soupeře.
To auto, na které jsme se dívali minulý týden, Kia Cee'd,
koukněte na tohle. Říkají tomu pro_cee'd GT.
- A myslím, že vypadá velmi dobře. - To ano.
- A bude stát o 2 tisíce liber (60 tis. Kč) méně než Volkswagen. - Vlastně skoro o tři...
A co se mi na ní líbí, že z něj neudělali šílený závoďák.
Má 1,6 litrové turbo, 200 koní, které jsou...
- No, popravdě to nejsou koně. - Je z Koreje, takže to je psí síla.
Přesně.
Řeknu vám, pokud nechcete utratit příliš,
důvodem, proč mluvíme o rychlých hatchbackách je,
že Volkswagen oznámil nový Up, který milujeme.
- Je to skvělé, malé auto. - Opravdu úžasné autíčko.
Oznámili, že pracují na jeho GT verzi, OK?
No a ta bude mít 110 koní,
což je přesně tolik jako původní, první Golf GTI.
Je menší než Golf I GTI a váží méně než tunu.
Řekl bych, že bude famózní a jen za 13 tisíc liber. (386 tis. Kč)
Ne, myslím, že by mohlo být dokonalé. Takže, pokud jste si už letos objednali nové auto,
Mercedes S, Lamborghini Aventador, cokoliv, tak tu objednávku zrušte.
- Budete chtít Up. - Opravdu.
Nemůžu se dočkat, až se s ním projedu.
- Vyrobili další verzi Mini! Už zase! - Néé, další už ne.
Ano. A další bude potřeba za 20 minut.
Začne se prodávat tento měsíc. Jmenuje se Paceman, tady ho máme.
Oh, koukněte na to! To je strašný! Ta malá tvářička!
Jedno takové jsem zahlédl, když jsem jel minule do práce.
Vypadalo tak katastrofálně smutně!
"Brýtro, všechno je naprd!"
"Nesnáším být Mini!"
"Musel jsem minulou noc spát venku a pes se mi vyčůral na kolo."
"Všechna ta velká auta mi ukradla kapesné." Jen se podívejte!
Hammonde, udělej ten obličej ještě jednou. Jsi tomu autu neuvěřitelně podobný!
Vypadáš jak...
To je tak deprimující! Proč to udělali?
No, co se týče masky chladiče
viděli jste už nový Lexus IS?
Oh! Vypadá jako auto s vysavačem vpředu!
Budete muset zvednout nohy až bude projíždět kolem.
Jak těžké může být navrhnout masku chladiče?
Špatné zprávy.
Vzpomínáte, jak konzervativci, když se ujali vlády, slibovali,
že zvednou rychlostní limit na dálnicích na 130 km/h? - Ano.
No, nový ministr dopravy má takové divné jméno,
Patrick McLoughlin, si to, zdá se, rozmyslel. O bože...
Říká, že navýšení na 130 km/h je dost nepravděpodobné,
protože v jeho volebním okrsku je špatná silnice, na které se stává spousta nehod.
Ano, to je docela zajímavé, že?
Jeho volební okrskem jsou Derbyshire Dales (národní park).
Tak jsme se podívali na mapu a zjistili, že tam žádné dálnice nejsou.
Což znamená, dámy a pánové,
že britský ministr dopravy
neví, co je dálnice.
Ten muž je naprostý idiot.
No, ale při vší vážnosti, prostě nemůžete mít ministra dopravy,
který se nezajímá o například auta a silnice.
To by bylo jako kdyby ses ty stal guvernérem centrální banky.
- To nedělej. - Protože jemu je ekonomika naprosto ukradená.
- No, ale mohl bych to ošéfovat. - Jak?
Mohl bych vyřešit schodek státního rozpočtu.
No, zjistil bych, kolik to dělá
a pak bych v té výši vypsal šek, který by centrální banka vyplatila.
On má možná pravdu! To by mohlo fungovat.
Tím máme téma ekonomiky za sebou...
A taky bych vydal bankovku ve výši 9,99 liber, abych ulehčil život obchodníkům.
Můžu tedy říct, že zvýšení rychlostního limitu na dálnicích na 130 km/h
by vlastně nebyl žádný rozdíl, no ne?
V rychlém pruhu totiž stejně všichni jezdí 150 km/h.
Ano, jezdí. Lidé říkají, "Na dálnici jezdí všichni 130",
ale ne. V rychlém pruhu se jezdí 150.
Takže vše, co by zvýšení limitu přineslo,
by bylo snížení přijmu na pokutách.
protože byste povolenou rychlost překračovali pouze o 20 km/h
místo o 40. - Faktem je,
že přes týden během odpoledne... Nemluvím o víkendech
kdy jsou silnice ucpané lidmi v Peugeotech, kteří si jedou do OBI koupit další hnusné obložení.
Mluvím o odpoledních hodinách ve všední dny,
Británie má ty nejlepší řidičské standardy, které můžete ve světě najít.
- Máš pravdu. S tím bych souhlasil. - To je silné tvrzení.
Myslíš? Pojďme se porozhlédnout po konkurenci?
V Německu na dálnici všichni jezdí 240 km/h a takhle daleko od auta před nimi.
- Jo. - Italové jsou šílení.
Francouzi nedojedou do obchodu bez toho, aby nevyjeli do pole.
Američani jsou agresivní a Australani opilí.
A zbytek světa tomu ještě nepřišel na kloub.
No, já.... Ano?
- Počkejte! - Co?
A co třeba...
A co Skandinávci? Ti jsou docela šikovní.
- Nejsou ani z půlky tak dobří, jak si myslí. - Opravdu?
Vždycky říkají, "Umím řídit..." Ten přízvuk mi nejde.
"Umím řídit..."
To ses trošku přecenil, ne?
Vždycky říkají, "Umím řídit i ve 120 km/h na ledu,"
a to je pravda, opravdu umí, ale už neřeknou celou pravdu -
stále bourají!
Ve Skandinávii není jediná výloha květinářství,
ve které by nebyla napůl zaražená dodávka.
Prostě jsou neustále v hodinách.
Ano. Ok, Skandinávci jsou druhá liga. My jsme nejlepší.
My jsme nejlepší a konec.
Myslím, že bychom měli rozjet celosvětovou kampaň
s plakáty na dálnicích s někým, jako Lord Kitchener (obdoba strýčka Sama)
a říká, "Zamysli se, co by udělal Brit?"
Alfa Romeo má chvályhodnou historii
skvělých jmen pro auta, jmen vyvolávajících vzpomínky a emoce -
Giulia, Spider,
Giulietta, Stradale - úžasná jména..
No a teď zveřejnili fotky nové Alfy, tady ji máme.
Mmm. Úžasná, krásná.
Až na to, že se jmenuje Gloria.
- Cože? Gloria? - Tohle je Gloria.
- Díváte se na Glorii. - Gloria není jméno pro italské auto.
Gloria je jméno pro recepční.
Ano. Gloria se svými brýlemi na řetízku kolem krku.
Gloria nosí... Jak se říká těm opravdu silným punčochám?
Kompresní punčochy nebo šponovky?
Asi šponovky. Jo, šponovky.
Gloria nosí šponovky, které za chůze vržou.
- Docela jsme se odklonili od tématu - Docela hodně.
Nicméně, dámy a pánové
dnes ráno přišel Richard Hammond pozdě do práce.
- Ano, omlouvám se! Já vím! - Já jsem přijel v 8:07.
Ty v 8:10. A ty v 10:47.
Bylo za 10 minut 11, když jsi přijel.
- Omlouvám, že jsem přijel pozdě do školy! - Ale to bylo dobře
protože zatímco jsme čekali než se dokodrcáš, James a já
jsme debatovali o ohromném úspěchu, které mělo naše ragby minulý týden.
- Přesně tak. - Myslím si, že to byl velký úspěch, a tak nás napadlo -
- "Jsou ještě nějaké sporty, které se dají hrát v autě?" - Vážně?
No, a protože jsi měl zpoždění, tak jsme vyrazili na dráhu, abychom zjistili,
jestli se dá v autě hrát tenis.
- To se nedá. - Nedá? - Ne.
Opravdu?
No, měli jsme tam s sebou kameramany
tak se na to pojďme podívat.
Jdeme na to. Tak jsme vyplnili dnešní dopoledne.
Podání!
A tady, tohle je dobré.
Whoa-ho!
Skvělý úder, ano!
Cože? Funguje to!
Ano, funguje. S troškou střihu
se dá hrát tenis i v autě!
S troškou střihu... Opravdu to fungovalo
A byla to skvělá zábava. No, to je mi líto, že jsem o to přišel.
Přejdeme dál, občas to vypadá,
jako kdyby byl automobilový průmysl trochu jako ten filmový.
Občas dostanete nízkonákladové nezávislé věci, jako Ariel Atom.
Někdy výstřední a nevyzpytatelnou zahraniční produkci.
Jako třeba Saab.
A pak někdy obrovský, drahý trhák,
jako tohle.
Představuji vám nový Range Rover.
A když říkám nový,
opravdu myslím nový.
Tato karoserie například stále vypadá docela jako Range Rover
ale byla úplně předělána
a vyrobena z hliníku
a to ušetřilo obřích 400 kilogramů hmotnosti.
A to je jenom začátek.
Má nový aktivní systém odpružení, takže se už při projetí
zatáčky nenaklání jako torpédem zasažený křižník.
Má nový elektrický posilovač řízení,
novou, velmi chytrou osmistupňovou převodovku.
Uvnitř vyházeli polovinu spínačů a tlačítek,
aby vznikla tato více minimalistická palubní deska.
Kromě toho je vzadu o deset centimetrů více místa pro nohy.
a při otevírání zavazadlového prostoru už nemusíte spálit ani kalorii.
Na silnici působí luxusněji než kdy předtím.
Jízdní komfort je skutečně velmi, velmi dobrý.
Až Rolls-Royce-ovský.
Nicméně všechna tato vylepšení něco stojí,
protože i ta nejlevnější verze, šestiválcový diesel, stojí 71 tisíc liber (2,1 mil. Kč)
a verze s kompresorovým osmiválcem stojí skoro 100 tisíc liber. (3 mil. Kč)
Tolik stojí Mercedes třídy S.
Ale Range Rover už vlastně dlouho je rivalem Mercedesu třídy S
a tenhle nový je na drahých políčkách
z Monopolů stejně sebejistý.
Jde ale o to, že předchozí Range Rovery byly o něčem víc,
než promenádování po pěkných, velkých městech.
Vždy to byla impozantní, dobrodružná auta,
výborné offroady, v určitém smyslu pionýři.
Takže myslím, že teď vyjedeme z Londýna...
na tohle místo.
Nevadské automobilové testovací centrum
v Nevadě.
Na této obrovské testovací ploše o rozloze 3108 čtverečních kilometrů,
byl vyvíjen původní Hummer,
což z ní dělá ideální místo na zjištění,
zda si Lord Náfuka ještě pořád umí zašpinit lakýrky.
Abychom to trochu okořenili,
dáme Range Roveru nějakou konkurenci.
Takže teď ode mě pochopitelně čekáte,
že představím burana v masivně upraveném jeepu.
Ale ne. Zvládneme něco lepšího.
A taky že jo. A zrovna přijíždí.
I když říkám "on", vlastně myslím "to".
Ježkovy voči.
Tohle je Terramax.
Má pohon 6X6, pneumatiky o velikosti ruského kola,
schopnost dostat se téměř všude,
a, jak jste právě viděli,
nikoho na sedadle řidiče.
Je to autonomní vozidlo.
Tahle věc může jet na hlídku, doručit zásoby,
a to všechno bez jakéhokoli rizika, že vojáky vyhodí do vzduchu podomácku vyrobené výbušniny.
Zhruba takhle funguje.
Nahoře na střeše je věc nazvaná LIDAR,
což je 64 samostatných laserů, otáčejících se velmi rychle dokola
a čtoucích krajinu.
Informace, které se vrátí zpět, jsou vyhodnocovány palubním počítačem,
který rozhoduje, kam pojede
a podle toho ovládá řízení, motor, brzdy a tak dále.
A vidí tohle.
Všechno, co je zelené, v podstatě není problém.
Jde o porost a takové věci.
Všechno, co se zobrazí v různých odstínech červené,
je zřejmě překážka, takže velké kameny, strom, zeď, útes,
takovéto věci.
Podívejte se na to!
To je opravdu docela působivé.
Ale hlavní otázkou je,
zvládne porazit auto, které postavili angláni
a řídím ho já?
Uděláme to tak, že si dáme závod
odsud na tamten kopec.
Vzdálenost asi šestnáct kilometrů.
Mezi námi a cílovou čarou leželo mnoho terénních nástrah,
včetně kamenité země, strmých svahů,
lepivého bláta a ledových řek.
A neměli jsme žádnou naplánovanou trasu.
Range Rover a já jsme se museli přizpůsobovat za chodu.
Je to člověk proti stroji.
Doslova.
Tři!
Moment.
Hádám, že má svoji hlavu, co?
May proti Schwarzeneggerovi!
Ulitý start ve skutečnosti nijak nevadil,
protože jsem měl běžné silniční pneumatiky
a tahle cesta byla tak hrbolatá, že by stejně vedl.
Podívejte se na velikost těch pneumatik.
Ale do háje, vede o míle.
No, pokud si doma sázíte na výsledek,
šance jsou takové. Tým Terminátor s TerraMaxem
může přejet terén, který já nezvládnu
a vědátoři, kteří ho vyrobili,
mu do mozku naprogramovali satelitní mapy celého okolí.
Takže už teď má celkem slušnou představu kam jet.
A pokud chtějí, mohou ho ovládat dálkově,
jako bezpilotní letadlo.
Tým Top Gear s Range Roverem
má mě, pravděpodobně nejlepší offroad na světě,
a vyšší rychlost.
Také mám systém Terrain Response,
který umožňuje vybrat pro auto různá nastavení,
podle povrchu, po kterém jedete.
Ale je tu nová funkce -
teď můžete tenhle knoflík stisknout,
a přepne se to do automatického módu.
A pak auto, věřte nebo ne, samo zjistí,
na jakém terénu se pohybujete,
jakou potřebujete světlou výšku, celý zbytek.
Právě teď jsem ale potřeboval rychlost,
a s těmito pneumatikami jsem na tomhle terénu žádnou neměl.
Šmarjá.
To vypadá jako zkratka.
Tohle je zkratka.
Zkratka byla strmý, kluzký svah.
Tak, sjezd kopce.
A jedem.
Ou, to je strmé!
Ztrácím to! Ne, mám to!
Proboha, on je tam.
A zcela jistě...
Ano! Sežer to, Robocope!
A už to mohlo být jen lepší,
protože přede mnou se otevírala rychlá, písečná trať.
Tohle je kompresorem přeplňovaný Range Rover s 510 koňmi.
Abyste si ho koupili v Británii, muselo by vám hrábnout. Je tak žíznivý!
Ale tady dává smysl a dává smysl i dělat tohle.
Nemám ponětí, kde je Robocop.
Ale nejede ani zdaleka tak rychle.
Robocop bohužel nemusel,
protože vědátoři na základně jej přepnuli do dálkového ovládání,
a na dálku odpustili pneumatiky, aby mu zajistili lepší přilnavost v náročných podmínkách
a poručili mu vlastní zkratku,
na ještě horším povrchu.
Mezitím na písečné trati
jsem alespoň sklízel ovoce
400 kilogramové diety Range Roveru.
A teď rychlé podřazení před písečnou vracečkou.
Podívejte na to, to je nádhera!
Ale TerraMaxova zkratka ho posunula do vedení
a teď byl terén ještě více v jeho prospěch.
Ta věc není rychlá, ale je naprosto nelítostná. Prostě jede.
O pár chvil později,
jsem dorazil k hřebenu, který TerraMax právě vyjel.
Dobrý bože.
A co, prostě jedem.
Geronimo!
Viděli jste to?
To je prostě... To je ohromné!
Mezitím se TerraMax sunul kupředu.
A jakmile překročil řeku,
mohl se vydat svou maximální rychlostí 56 km/h,
což znamenalo, že já jsem musel tlačit ještě víc.
Ou, to je hluboké!
Ale, tady to začíná být trochu riskantní!
Opravdu je úžasná, tahle věc.
Ať vás slyším v Birminghamu fandit.
A jedem. Tohle auto má brodivost 90 centimetrů.
To je víc než Land Rover Defender,
víc než předchůdce. Sání bylo posunuto nahoru
na vrch kapoty, aby se do motoru nedostala voda.
Pokud v té řece nejsou díry,
jsem tam! Ano!
Zpět na hladké zemi, jsem se mohl dotáhnout na TerraMax.
Kde je?
Po kovovém parchantovi ani stopy.
Ta bezpilotní svině se ve skutečnosti
blížila k poslednímu stoupání do cíle.
Támhle je Arnie! Jsem mu na šesté hodině.
No, mohl bych ho jenom následovat, a pak se ho pokusit předjet
na poslední chvíli před cílem.
Ale upřímně si nemyslím, že to bude možné,
protože akorát skončí někde, kam já nemůžu.
Na mapě byla Arnieho trasa kratší
ale také prudší,
takže jsem se rozhodl pro delší, mírnější trať.
A jedem. A je to hezky hladké.
Tam mířím, už vidím trochu oranžového dýmu.
He he! Tohle je paráda.
Arnie někam zmizel.
Vůbec nevím, kde je.
Zatímco se Arnie hrnul kupředu,
můj risk se začal nevyplácet.
To začíná být tvrdé. Á! Uklidni se, chlape.
Jejda, je to čím dál horší.
Omlouvám se, vážně to nejde o moc rychleji.
Akorát bych píchl kolo, nebo něco utrhl, pak by byl konec.
Cíl už byl jen 800 metrů daleko.
Mohl by být klidně na druhé straně toho kopce.
Prostě.... to nemůžu vědět.
Támhle je oranžový kouř.
Pojďme, pojďme.
Tady je šachovnicový praporek! A...
Žádný TerraMax!
Ano! Ha-ha!
Děkuji vám!
Co vy na to? Inteligentní stroj, řízený počítačem, byl poražen
inteligentním strojem, řízeným lidskou bytostí,
jak by to samozřejmě mělo být.
My.. jsme stále nejdůležitější součástí vozu,
a pokud bychom nebyli, směřovali bychom do záhuby!
Proč...
Proč neumíš chodit po kluzkých površích?
Nemám rád nedostatek trakce. Jo, ale proč potřebuješ trakci? Jsi to ty.
Nepohybuješ se rychle, ani náhle neměníš směr, že ne?
Ne, a další věc je,
že bych ten test Range Roveru zvládl trochu rychleji.
- Vážně? - Ne, vážně. Stačilo jenom říct,
že vepředu je moc snobárny,
a vzadu je moc malý kufr
a všechno uprostřed je naprosto vynikající.
Mohl jsi dodat, že protože je o tolik lehčí,
než předchozí model je o hodně úspornější.
Jo. A je to, prošli jsme všechno.
- Mohli bychom se tedy přesunout k TerraMaxu? - Ano.
Protože ten byl postaven, aby vozil do přední linie bojiště zásoby.
O to jde, aby nebyli ohroženi žádní vojáci.
- Pošleš náklaďák samotný. - A to dává smysl,
ale víte, jak Google a samozřejmě Oxfordská univerzita
právě pracují na automaticky naváděném autě, které si můžeme koupit
a, je mi líto, opravdu v tom nevidím smysl.
Ne, já taky ne.
Moje auto dorazilo do práce. Já v něm nejsem, ale.....
Poslal jsem auto do města na nákupy!
- Až na to že nemá ruce. - Možná můžete do školy
poslat děti, zatímco vy zůstanete v posteli,
ale kromě toho, naprosto nesmyslné.
Každopádně, teď je čas posadit hvězdu do našeho auta za rozumnou cenu.
Můj dnešní host má rád motorky a je neuvěřitelně malý.
- Oh, jsem to já? - Viděl jsi někdy Keiru Knightley nahou?
- Ano. - Opravdu?
- Ne. - No, ale on ano a políbil i Angelinu Jolie. - Oh, to já taky!
- Ne, to ne. - V mé mysli.
Dámy a pánové, James McAvoy!
- Jak se máš? - Dobře. - Rád tě vidím. - Moc ti děkuji.
Posaď se.
Takže Pokání, Poslední skotský král, X-Men a teď to pěkně završíš.
- Poldové. Hrál jsem v Poldech. - V Poldech také? - Hrál jsem v Poldech.
Tak to asi nezavršíš, ale jsi v Top Gearu, v druhém nejlepším seriálu po Poldech. - Ano.
Takže, hosté, které jsme tu nedávno měli - Mick Fleetwood, Amy Macdonald
s opravdu dobrou historií aut. Tvoje je šokující. - Opravdu?
Myslím, že jsi první, kdo na tomto místě sedí,
který někdy vlastnil Nissan Micra.
Poslouchej, byl jsem na to auto velmi pyšný a musím říct,
že to auto nemělo obsah ani jeden litr a jelo pěkně rychle.
- Nejelo. - Jelo. - Ne!
Ne, ne, protože potom jsi koupil něco jen trochu lepšího.
Jmenovalo se to Renault Clio.
A byla to 1,2-ka.
Pětidveřové, kamaráde.
- A mělo skvělý systém vytápění. - Opravdu?
Opravdu, vytopilo se velmi rychle, mnohem rychleji než mé nové auto,
což je teď Audi Q3.
Vlastně jsem jednou řekl, že je to vůbec nejdepresivnější auto na světě.
- Každopádně, toto přehlédněme. - Dobře, povídej.
Protože problém, který jsi měl, byl, že jsi až donedávna
neudělal řidičák. - Udělal jsem ho asi tak před čtyřmi lety.
Poprvé jsem dělal řidičák kvůli TV pořadu jménem Na Odstřel
a neuspěl jsem.
A tak jsem si pomyslel, "K čertu s tím," a začal jsem jezdit na motorkách,
a pak, před čtyřmi lety, se nám narodilo dítě,
takže jsem si řekl, že by bylo lepší se naučit řídit a konečně jsem prošel.
Právě si vzpomínám na něco na Kanálu 4
jménem Shameless, ve kterém jsi hrál.
V něm jsi řídil, jsem si tím jistý.
Hrál jsem tam zloděje aut a musím říct
musím říct, že kanál 4 se mě nikdy, ani jednou nezeptal
na řidičský průkaz, takže jak dostali pojištění, to netuším.
Takže říkáš, že před auty jsi se zajímal o motorky,
- Ano - Takže jaká byla tvá první?
- Moje první motorka vlastně nebyla ani motorka, byla to Vespa. - Ó Bože!
Byl to skútr.
Jedním jsem projel skrz celý Vietnam
a jsou životu nebezpečné. - Přesně. - Spadl jsi ze své?
Spadl jsem z té mé.
Během... prvních 28 hodin, co jsem ji vlastnil,
jsem se náhodou nezákonně ocitl na londýnském okruhu.
Byl jsem na ... znáš ty velké kruhové objezdy,
které jsou tam a stál za mnou chlápek v Maserati,
túroval motor a troubil na mě,
protože byl naštvaný, že jsem tam byl.
Já si říkal, "Snažím se odtud dostat, dej mi pokoj."
Takže když se rozsvítila na semaforu zelená, byl jsem pod takovým tlakem,
že jsem vystartoval příliš rychle
a jak jsem projížděl zatáčku, tak jak je prach
a štěrk na okraji, vjel jsem do toho.
Roztočilo se to a odlétlo 9 metrů pryč ode mě po silnici
a to byl můj druhý den jako motorkář, takže...
Pamatuji si, že jsem jednou byl na londýnském okruhu v Maserati...
- Ne, přenesu se přes to. - Zelená Vespa jo?
- Každopádně, včera večer jsem byl na tvém novém filmu. - Dobře. - Je dobrý.
- Díky moc, dík. - Dobrý. - Jo, jsme na to velmi hrdí.
Jmenuje se Welcome To The Punch.
Máme tady ukázku, kterou bych vám rád teď pustil.
Sternwoode!
Můžeme o tom chvíli přemýšlet?
Maxovi zbývá jen kousek, než si to dá všechno dohromady.
Hni sebou! Vypadni!
Dneska to ukončíme.
Až bude po všem, půjdeš do vězení.
Proč přitom neuděláme nějaký ohňostroj?
Opravdu vynikající.
Opravdu jsem si to užil, ale měl bych pár otázek.
Zaprvé - jezdil jsi v Alfě 159.
Nepomyslel jsi, když jsi jí řídil,
"Tohle je lepší než moje Audi Q3?"
To jsem ještě Audi Q3 neměl,
myslím, že jsem měl Citroen C3 Picasso. - Ne
To je ještě horší.
Dále jsem si všiml tvých fousů, které sis ponechal.
- To protože hraješ v ... - Macbethovi. Jsem obarvený zrzek.
Byl jsi překvapen, když ti narostly a byly zrzavé?
- Víš, vlasy zrzavé nemáš. - Ani tady dole nejsem zrzavý.
- Nejsi tam zrzavý? - Lidé se mě ptají, jestli si barvím vlasy, ale nebarvím si je.
A víš, proč jsou zrzavé? Zklamalo tě to?
Nevím proč jsou zrzavé, ale beru to, líbí se mi.
Nemusím to komentovat, ale líbí se mi.
Mě zrzavé fousy nevadí.
Tuším, že to byl Michael Fassbender,
předcházející host, který nám navrhl, že bychom tě měli kontaktovat a pozvat tě,
protože řekl, že se ti to bude líbit. - Líbilo by se mi to, jo. - A líbilo?
- Líbilo. - On býval tvým spolujezdcem, že ano?
Býval... Ovládali jsme... Nevím, jak tady tomu říkáte,
ale znáš ty závody motorek se sajdkárou,
kde chlap na boku dělá protiváhu?
Dělali jsme to navzájem v zatáčkách
s golfovými vozíky, erm, když jsme točili X-Men.
Náš golfový vozík měl díky bohu omezení,
ale jednou jsme se nevědomky dostali do vozíku režiséra,
který měl omezovač odstraněn a myslím, že jel naplno
27 km/h, nebo tak nějak.
Každopádně, já řídil a Michael byl vzadu a dělal protiváhu
a já byl tady, místo spolujezdce tady.
Tady bylo sedadlo, další pasažér
pak další pasažér tady, a pak malé stupátko tady.
On tedy na stupátku, držel se a takhle s sebou hýbal,
když jsem jel tímhle směrem, všechno tohle.
Každopádně, dělal mi dobrou protiváhu,
v jednu chvíli sebou vozík hodil, a když se zase dotkl země
dostal takový záběr, že jsme vystřelili kupředu.
Každopádně jsem vlétli do zadku Lexusu.
A, erm...
A vyletěl jsem dopředu, namlátil si obličej o přední sklo
a další věc, kterou si pamatuji je, že jsem byl zhruba 4,5 metru
od golfového vozíku, ležel jsem na zemi.
Zvedl jsem hlavu a Michaelovi se nějak podařilo
skrz střechu a dvě sedačky a sedadlo řidiče
proletěl dopředu
a seděl na místě pro řidiče a jen se divil...
A z jeho holení tekla krev jako Niagarské Vodopády.
Hadry měl úplně od krve a roztrhané.
Něco na těch golfových vozících je, proč ...
Nikdy by je neměli použít ke golfu, naprostá zbytečnost.
Každopádně, poslyš, pokud mám být k tobě upřímný,
když jsem slyšel, že můžeš přijít, byl jsem nadšený.
Pomyslel jsem si, "Jezdí pouze 25 minut,"
"není možné, aby byl alespoň trochu dobrý."
Takže, jsme připravení podívat se jestli byl, nebo ne?
- Jo! - Pusťte to kolo.
Dobře, jdeme na to. Drumchapele, tohle je za tebe.
Odkašlal sis. Mocná Kia Cee'd.
Projedeš první zatáčku?
Vypadá to dobře!
Trochu jsi potrápil pneumatiky, ale jsi bezpečně skrz.
Špinavá malá Kia.
Protože jsi při tréninku párkrát vyletěl, tak proto je špinavá.
Je čistá, auta s nohama u sebe.
Proč se pořád dívám do posr*** zpětného zrcátka?
Nikdo tam stejně není... vyjma mého prachu.
Divil by ses, kolik lidí to dělá - zrcátko, blikač, manévr.
Vypadá to mnohem pomaleji.
Jo, je to děsné, ale někdy čím pomaleji to vypadá,
tím rychlejší jsi.
Pojeď, pojeď, pojeď.
Argh, už mluvím jako ve filmu, to je směšné.
"Pojeď, pojeď, pojeď." Poslouchej mě.
Musíš k nim mluvit.
Vypadají jako stroje, ale ve skutečnosti nejsou. Blízko pneumatik?
Oh, ano, to bylo blízko. Blízko jako Lewis Hamilton.
Rozkývala se kamera. Předposlední zatáčka, povede se to teď?
Ano, jsi tam a nevyjel jsi
a to je dobré a teď zpátky do Gambonu.
Spousta nedotáčivosti. Ó můj Bože!
- Jakým směrem jsi mířil, když jsi dojel? - Rovně, jel jsem rovně.
- Auto bylo úplně... - Jo, ale vybral jsem to pak zpátky.
- Vybral jsi to?! - Jo. - Musíš se pekelně rychle učit,
protože od někoho, kdo řídí, no,
ne zrovna dlouho, čekat tohle... Nevypadalo to vůbec špatně.
Byla to skvělá zábava. Děkuji vám, že jste mě nechali se projet.
- Oh, chlape, bylo to fantastické. - Nemusím ani vědět svůj čas.
Dobře, tak kam si myslíš, že asi přijdeš?
Myslím, že bych mohl mít...
pravděpodobně něco kolem 1:43, ale pořád jsem kazil
jednu a tu samou zatáčku, takže si myslím že kolem 1:45.
- Dobrá, líbí se mi tvé ambice. - Děkuji ti moc.
Je to ambiciózní! Takže říkáš kolem 1:45.
Takže, Jamesi McAvoyi, zajel jsi to za ...
jednu minutu ...
.. čtyřicet ...
.. tři ...
.. celých šest! Dosáhl jsi svého cíle!
Podívejte se na to!
- Oh! Vynikající. - Nemohu tomu uvěřit.
Ó můj Bože, opravdu jsem si nevedl špatně.
On si teď pěkně oddychl, protože si nemyslím,
že by chtěl, abys byl rychlejší. Fassbender je...
Opravdu spokojený muž.
Jsem opravdu, opravdu potěšen, protože jsem měl zlé předtuchy
kolem jízdy na trati
a pořád jsem si myslel, že převrátím auto, zle ho převrátím
a, erm, takže jsem opravdu věřil,
že budu někde dole v poslední čtvrtině.
- No, ale nejsi. - Ano. - Dámy a pánové, James McAvoy!
Obyvatelstvo Británie stárne
a přesto se zdá, že auta jsou čím dál komplikovanější
a složitější, a proto jsme se s Jeremym
rozhodli udělat auto přímo pro staré lidi.
A nyní je čas ho otestovat na silnici.
Cílem naší první cesty byl Christchurch,
město na jižním pobřeží s větším podílem seniorů,
než kdekoliv jinde v Británii.
Je to tedy dokonalé místo pro vyzkoušení našeho nového auta.
Poslyš, mám na tebe pár otázek.
Nejdřív...
tohle.
Jo, připevnil jsem pod brzdový pedál tohle,
abys věděl, na který pedál šlapeš. - Ach tak.
Takže tu není možnost nechtěného zrychlování.
Jo, to bychom měli jeden velký problém vyřešený.
Šlapu na ten správný pedál?
Ano. Je tu zvuková připomínka. To je skvělé.
- Nejenom to, povaha toho zvuku je... - Jo, je to srandovní.
Když dojde na rychlé brzdění...
Ó, to je pěkné.
Protože rychlé brzdění je v panické situaci
a tohle tomu dodá trochu uvolnění.
No a další co mám, je tohle.
No, byl jsem pečlivý a myslel jsem na všechny smysly, sleduj.
Zvětšovací sklo. Zkusíme.
Óó.
Hlavní vylepšení, které jsme provedli,
byla pochopitelně nová palubní deska ke snadnému použití.
Hammonde, nastavil bys prosím navigaci?
Jasně, máme na výběr čtyři cíle -
domů, na poštu, k Miladě, nebo bingo. - Ano, máme. - Co bys rád?
- Trochu binga? - Já bych rád bingo. - Trochu binga. - Je to tam.
A máme to.
Zvolili jste: bingo.
Pokud by vám nevadilo zatočit doleva, bylo by to výtečné.
No prosím, tomu říkám hlasová navigace.
Je o tolik lepší než ty německé.
Na dalším kruhovém objezdu doleva, jinak budeš zastřelen!
- Kdo chce, aby mu němec říkal, kam má jet? - Že jo?
- Nebo mladý němec. - Nebo tak.
Pokračujte přímo rovně. Tady se za války bombardovalo, víte?
- Á, no vidíš. - To jsou podrobnosti, na kterých záleží. Válka, potravinové lístky...
Pak jsme vyzkoušeli můj nový tachometr.
Rozjíždím to na 8!
11.
15 kilometrů za hodinu!
A na čtyřku.
Pokračujte rovně. - Šestnáct!
Ale pak... neštěstí.
- Je pryč! - Co? - Kočka! - Ne!
Kočka nedopadla dobře. Je mrtvá!
Pak dorazil mladý policista. - Kde byla ta kočka předtím?
- Tam, ale... - To je vaše kočka? - Je mrtvá.
- A její jméno? - Tiddles. - Mrtvá.
- Tiddles? - Ex-kočka.
Poté, co jsme kočce dopřáli důstojný pohřeb,
jsme dorazili do haly na bingo...
Dorazili jste! Hezké!
a začali hledat místo k parkování.
Tak, támhle je jedno, podívej, vedle toho Focusu.
- Ty ručkuješ po volantu? - Ano.
To jsou parádní narážeče.
Naprosto žádné poškození na žádném autě na tomto parkovišti.
"Tři a šest, 36."
Čekali jsme, že bingo bude oddechové. "Osm a osm, 81."
Ale nebylo. "Dva a jedna, 21."
- Nikdy v životě jsem se tak nesoustředil. "Dva a osm, 28." - Ou!
Já si doslova učůrávám! "Jedna a pět, 15". Leze to ven!
"Všechno šestky, 66." Ale! Řekni 86!
"Šest a pět, 65". - Ano! - Ale, do háje!
Přestože jsme prohráli 17 pencí, výborně jsme se bavili.
- Vzrušující. - Že ano?
Ale potom se objevil problém.
Hm, Jeremy, můžu se tě na něco zeptat?
- Pamatuješ si, kde jsme zaparkovali? - Ne Richarde, nepamatuji.
Tohle je běžný problém, a nejen pro seniory,
a proto, jak jste si mohli všimnout, byla na našem autě bedna.
V této bedně je speciální zařízení, které mohu aktivovat,
pokud stisknu toto tlačítko na tomto přívěsku.
Támhle je!
Jak vidíte, tohle vypustí světlici
a my teď víme, kterým směrem se vydat.
Rychle jsme našli správné parkoviště
ale pořád jsme nemohli najít auto.
Ty máš výšku jako většina starých lidí.
- Vidíš na tomhle parkovišti naše auto? - Ne. Ne, nevidím.
A proto, když stisknu tohle tlačítko...
Vidíš?
Tak to je skvělé. Světlice nás zavede přibližným směrem
a balónek nám ukáže přesnou pozici auta.
Poté, co jsme navinuli balónkový naváděcí systém,
jsme se rozhodli zjistit, jak se našemu autu bude dařit
se skutečnými starými lidmi, takže jsme se vydali do domova důchodců.
Na módním kruhovém objezdu zatočte doprava.
A po cestě jsem Hammondovi ukázal další z mých speciálních funkcí.
A teď rádio, Hammonde. Jen jedna stanice.
Je to hudba z pořadu Kůň roku
a staří lidé to mají rádi, protože si na to mohou tleskat. - Moc pěkné.
- Nikam jinam se nedá přeladit? - Ne, to je všechno.
Hraje to pořád dokola ve smyčce. Proč bys chtěl cokoliv jiného?
Co když si tvoje auto půjčí potomci
a nechají tam Rádio 1?
Nebo ještě hůř Rádio 2 a toho moderátora, který..
- Jeremy Vine. - Jo, toho.
Ta náročná témata jsou nevhodná.
- Co, třeba těhotenství? - Přesně.
Nicméně se objevil problém.
- Nemůžu přestat tleskat! - Vážně, já nemůžu přestat tleskat!
-Tohle je zásadní chyba v návrhu! - To není bezpečné! Vypni to!
Nakonec jsme dorazili k domovu důchodců...
Výborně, to bylo hezké.
a šli jsme najít testovací tým.
- Takže vy jste Miriam? - To jsem, ano. - A vy Betty? - Ano. - Já jsem Barbara.
- Vy jste Barbara. A tohle je auto, které... - Jak se jmenuje?
Tohle je The James. - Jmenuje se The James. - James? - The James.
- Rover James. - Ó, to je Rover, ano? - První dojmy? Co na to říkáme?
Je to krása!
Tenhle materiál je nepromokavý.
- Ó, výborně! - Takže pokud by byla nějaká menší nehoda. - Ano! - Není potřeba se bát.
Nicméně se vyskytl problém se zadními sedadly Shackleton.
- Máte tu madlo? - Támhle...
Víte, v reklamě na tato křesla
nám řekli, že je velmi snadné si na ně sednout i vstát, víte?
- Pomozte mi tam dostat zadek. - Nepoprosíme nějakou sestru?
- Ne, to zvládnu i kdyby to mělo být to poslední! - No, radši bychom, kdyby nebylo!
- Zrovna jsem chtěl říct... - Byla by to spousta papírování. - Velmi se omlouvám.
- Mohu pomoct? - Jsme tam! - Jsme tam! Hurá!
- Výborně! - A skoro jsme ani nepřišli o důstojnost!
Hezké.
S testovacím týmem na palubě jsme zamířili do bowls klubu.
Nepřežeňte to, pamatujte na vaše záda.
Podívejte jak rychle jedeme. Pět kilometrů za hodinu, jak si můžete všimnout.
Ach, že je to ale zábava.
Brzy jsme dorazili do cíle.
A jsme tu dámy, v bowls klubu. - Ó, hezké.
A Hammond trval na tom, abych předvedl jeho nové parkovací senzory.
Jeď.
Víš že vzadu není žádný nárazník?
Jen pokračuj.
Kašli na ten zvuk, dělej že ho neslyšíš.
Do čeho vrazil?
Externí zadní airbag! - Ale... - Geniální!
Tak to pardon.
Tři starší dámy teď všechny dostaly infarkt.
- To je fakt. - Dámy, skutečně se omlouvám.
- Kdy jste zažily takové bouchnutí? - Za války.
Když padaly bomby.
Tvrdíš, že protože dámy přežily válku,
dovedou se s takovou povahou hluku vypořádat? - Ano.
Nechali jsme dámy hrát a vyrazili jsme nakoupit jídlo na piknik.
Co třeba Battenberg, nebo je to moc německé?
Je to moc německé, že?
- Pomazánka. - Masové konzervy. - Paštika.
V Christchurch mají určitě zázvorové pivo.
- Zázvorové pivo je trochu rasistické, nemyslíš? - Ne! Bude se jim líbit.
Enid Blyton se v tom koupala. Tady je.
- Peruánské, řecké, brazilské, holandské, belgické. - Vypěstováno ve Británii.
Po nákupu
byl čas předvést další funkci The Jamese.
- Pokud máš osteoporózu, artritidu, housera.... - Nebo revmatismus.
... nebo revmatismus, může být zvedání těžkého nákupu do kufru,
no, vskutku náročné.
Ale s tímto geniálním řešením žádný problém.
Přisuňte vozík k zádi - snadné. Zvedněte, zasuňte, hotovo.
No není to skvělé?
Vyzvedli jsme dámy a vyrazili na piknik.
Odkud jsi vzal tu myš?
To je pískací míček, co má pod brzdou.
Bohužel, protože byl anglický letní den,
brzy začalo pršet, což ukázalo menší chybky.
- Ou! - Ale, ne, ne! - Co se tu stalo?
To je ale hodně vody, co se sem valí.
Tohle je katastrofa, Hammonde!
Myslím, že některá naše zlepšení
se podepsala na těsnosti.
- Jde to všechno na tebe, drahá? - Je tady úplný proud.
- Podívejte se na toho válečného ducha. - Přesně.
- Tohle nás šlechtí. - Američani by se už rozbrečeli.
- Dělali by z toho scénu. - Ale k čemu by to bylo? K ničemu!
A měli jsme přesně to pravé na pozvednutí nálady ještě výš.
- Nemůžete si pomoct. - Nemůžete, že?
Ale ne - četníci.
Ale, zase ne!
Pardon, důstojníci. Tady není nic k vidění.
Nakonec jsme dorazili na přesně
to pravé místo na piknik, jaké mají senioři rádi.
- Tak. Dáme to sem? - Jo.
Podívejte se na tohle - piknik při západu slunce.
Ze zničeného nákupního vozíku jsme zachránili co se dalo...
- Mr. Kipling, chleba... - Je to všechno promočené!
...sedli jsme si a dělali to co staří lidé
když jsou spolu na pikniku.
Další ráno jsme opustili Christchurch
potěšení tím, jak to všechno šlo.
- Ale, co je? - Zase teče.
Je tu pár věcí, které musíme zmínit - vodotěsnost,
samozřejmě, křesla od Shackletonu, do kterých
si není tak snadné sednout, víte.
- Automat na neodolatelné tleskání. - Jo, é...
Počkej, pokud pojedeme tudy, musíme se dostat na dálnici.
Jo, já vím a to nám dá možnost
odzkoušet ještě jedno zařízení, které jsem namontoval. - Co?
No, víš jak se vždycky ve zprávách dočteš
o starém člověku, který jel 50 kilometrů v protisměru po M1? - Jo.
- No, namontoval jsem něco, co tomu zabrání. - Jak?
No, tak se podívej, nikde to tu není jasně vyznačeno,
je snadné se splést a vjet do protisměru.
- Právě se mi to povedlo. - Přesně!
Sleduj, jedeme.
Ó, takže takhle! To je chytré, fakt dobré.
Ale pokud si nevšimnu těch značek, stejně tak si nemusím všimnout tohohle.
- Jo dobře, pokračuj. - No, tohle bude...
Pokračuj!
- A je to. - Ty idiote!
- Co? - Je to zničené!
Ano, ale nemůže jet po dálnici v protisměru.
Ne, nemůže jet nikam, protože to vybuchlo!
My jsme naživu, všichni na dálnici jsou naživu,
tohle je nejlepší řešení vůbec.
Já jsem se zase počůral.
Děkujeme dámy. Co?
Já jsem věděl, že ty budeš mít něco proti. Co?
- Myslím, že jsi to přehnal. - Co je na tom přehnané?
To topení, je to moc složité.
Říkal jsem, že nepotřebujeme tlačítko pro teplejší a tlačítko pro chladnější,
potřebujeme jenom jedno, na kterém je "tak akorát."
Ne, ne, neřešme detaily, protože myslím
že je důležitější, abychom vyjádřili náš vděk
muži, který nám poskytl
hlas pro satelitní navigaci protože to byl
milý Richard Briers, který bohužel právě minulý týden zemřel, takže děkujeme.
- Bylo mi ctí se s ním setkat. - To bylo. Čest ho poznat.
Nicméně příští týden je tu náš vánoční speciál!
- Vánoční asi ne, co? - Ani ne.
- Je, pokud se na tohle díváte na Coolu v roce 2016. - Dobrá poznámka.
Každopádně se budeme ve třech levných kombících
plahočit srdcem Afriky a hledat pramen řeky Nil.
Má dvě části. Je to jednoduché.
První část je příští neděli, a druhá týden po ní.
Jo, a obě stojí za to vidět,
protože doslova přepíšeme historii. - To vskutku.
A s touto peckou je čas skončit. Děkujeme za pozornost.
Uvidíme se příští týden. Dobrou noc!
Titulky TGTT....