Jdu do práce... ale budu pracovat... tady.
Normálně znamená jít do práce:
Cestovní pas, jet na letiště,
odletět někam pryč na dva týdny.
Ale já vyjdu těmihle dveřmi a večer se vrátím.
Dělá to tahle hodně lidí.
Jenom je to pro mne nové, velmi divné.
Rozjel jsem firmu na opravování veteránů, doopravdy.
Nedělám...
recenzi auta.
Budou to auta zákazníků, která jim budeme opravovat.
Takže je to úplně nová práce na něčem hodně známém.
Uvidíme se večer.
Dej mi pusinku.
- Mind? - Jo? - Ahoj.
- Jdu. - Opravdu jdeš do práce? - Jdu do práce!
- Dobře. - A pak se z práce vrátím... Mindy - Richardova manželka
...dnes!
Bude to tak trochu kulturní šok, že?
- Jo, ale jdu do toho. - Určitě víš, co děláš?
Teď už tě neposlouchám. - Ahoj. - Ahoj.
- Popřej mi štěstí, prosím. - Hodně štěstí! - Díky!
Auta byla mým životem.
Dej mi trochu víc.
Mluvení o nich.
Ježdění na limitu.
A bourání.
Ale teď...
Zachovejte klid, jsem tu.
...si plním můj životní sen.
A rozjíždím vlastní opravnu veteránů...
Mám si obléct kombinézu?
...na opravování těch nejlepších veteránů na světě.
Motoristický pane Bože!
S týmem otce a syna Neila a Anthonyho Greenhouseů.
Svěřujeme mu vlastní reputaci.
Nedívejte se, probíhá destrukce.
Ale ty jeden zk....!
Budu se učit být podnikatelem.
Potřebujete Nejmenší kolečko.
Abych byl upřímný, teď jsi získal moji pozornost.
A ušpiním si ruce.
- Každou chvíli spolknu tenhle šroubek a umřu. - Udělej to potichu.
Otestuje to můj bankovní účet.
Můžeme celkem snadno zkrachovat.
A mé vztahy.
- Bude se ti to líbit. - Bude?
Když vezmu svou obsesi na novou úroveň.
Je to nejlepší hra, co jsem kdy hrál. A nejvíc strašidelná.
Autodílna Richarda Hammonda
Je mi 51. Najednou přemýšlím,
je načase,
přestat žít s kufrem?
Začalo to jako nápad, a najednou se to stává velmi reálným.
A lidé to budou vědět,
v motoristickém světě, a budou čekat, pardon,
že selžu.
Nevyčítám jim to, protože bych také čekal, že selžou. Tak to je.
Vlastně mám pocit, že to bude opravdu děsivé, že?
Říká se: Z pytláka se stal hajný.
Richard do toho podniku investuje peníze, Neil - Richardův společník
A my vložíme veškeré své vybavení, čas, materiál
a především zkušenosti a snad to bude fungovat.
Pro nás by to doufejme byl posun k větším zakázkám. Anthony - Neilův syn
- A Richarda také posunout. - Jo.
Jednou jsem se obrátil na tuhle dílnu, ve které byl Neil,
opravili mi jedno z aut,
a já si říkal: To je opravdu dobře udělané.
A vzal jsem mu auto další. A říkal jsem si: Ne, je to zatraceně dobře udělané.
Vždycky jsem si říkal, jaká je jich škoda.
Není nic špatného na tom trávit kariéru opravováním Opelů Corsa
zmačkaných o patník na parkovišti supermarketu.
Ale dokáží o tolik víc.
Takže se je snažím...
...posunout do vyšší ligy.
Táta podniká 26 let.
Máma mne sem vozila skoro každý den po škole.
Takže moje láska k autům je opravdu od táty.
Dělali jsme prostě auta, auta, auta.
Mým snem v téhle práci bylo pracovat na veteránech.
Rádi bychom dělali na Lamborghini, Ferrari, Betley,
Rolls-Roycech.
Nemůžu se dočkat, jenom to vybudovat...
správně vybavit...
Tahle dílna není dostatečně efektivní.
Nikdy nebyla dost velká, od chvíle, kdy jsme se sem nastěhovali.
Je to vzrušující, opravdu vzrušující.
Jedu za svým stavitelem Hadrienem, staví
novou halu,
do které se nastěhujeme.
Je celkem veliká.
Viděl jsem plochu, kde bude.
Nevím, jak je daleko.
Ještě nebude hotová, ale člověk si udělá obrázek,
co kam přijde.
Aha...
Doufal jsem, že to bude dál, než jak to vypadá.
H!... Věděl jsem, že budu muset použít trochu fantazie, ale...
Proč tu nic není?
No... měli jsme trochu problém s úřady.
Ale člověk si snadno představí, jak to bude vypadat, bude to skvělé, že?
Kde tu budu já?
- Hala bude stejná jako tamta. - Jo.
- Tady. - Jo.
- Bude mít veliká rolovací vrata. - Jasně.
A bude mít vstup/okno pro personál, jako do recepce. Hadrian - Richardův správce
Abys mohl zapůsobit.
Dveře tady.
- Tady bude jako recepce. - Jo.
- Budu mít stůl. - Jo.
A pak tu budou nájezdy.
Zvedák.
- A kabina na lakování přijde přímo tam. - Jo.
Vstupte.
Vaše Lamborghini pane.
- Tohle půjde... - Všechno se to naveze.
A podlahu budeš mít, zhruba tady.
- Tvoje louže. - Díky.
Finanční stránka podnikání...
Je pro mne nová.
Neutrať, co nemáš, to je stěžejní motto.
Protože jinak to půjde skopce tak rychle.
Největším problémem bude, kolik prací strávíš hodin.
Aby to běželo. Jsou to finanční sourozenci.
Protože nejde jen o platy, jde o nájmy, pojištění, energie, topení,
zvlášť, když ti někdo nezaplatí včas.
Můžeš skončit... v pěkném průseru.
- Je to všechno pro dospělé. - Jo to je.
Proto tolik lidí pracuje pro jiné lidi.
Což jsem dělal já. Celý život.
Budu makat. Mindy mne zabije.
Myslím, že v mnoha párech máte
jednoho, kdo hodně pracuje venku z domova.
A najednou nepracuje tolik pryč z domova.
A zabředne úplně do rodinného života.
Což bylo zajímavé, bylo to zajímavé.
Já jsem asi ta, kdo má obavy.
Já se obávám, to je má práce, obávám se.
Ale proto mám radost,
že existuje opravdový bussiness plán.
A nebude to stylem...
Udus se a umři.
Protože to by bylo špatné.
Velmi, velmi špatné.
Nemůžete lidi zklamat, a...
...chápete, lidi, kteří na vás závisí.
Což přináší spoustu zodpovědnosti.
Trochu starostí.
Tohle není dobrý den mého podnikání.
Nemožnost se přestěhovat není jen zklamání.
Protože celý můj plán si zakládal na tom,
že se přestěhujeme do větší, světlejší, lepší, novější dílny s lepším vybavením.
Když by vypadala lépe, mohli bychom udělat víc práce a účtovat za ni víc peněz.
Do staré Neilovy dílny nikdo auto za milion liber nepřiveze.
A stále jsem to Neilovi a Anthonymu musel říct.
Dobré ráno.
- Dobré ráno. - Dobré. - Jak jsme na tom?
- Pořád tu tenhle kousek je. - Pracuje se na tom, pracuje se na tom.
Ehm... S tou dílnou, není...
- ...hotová. - Ale už bude brzy?
Začala se vůbec stavět?
Ne?
Ale... až se to rozjede, hop a bude to dřív, než se nadějeme.
Mezitím...
- Můžeme tu být trochu déle? - Jsme tu 26 let, chvilku tu ještě vydržíme.
- Je to tu v pohodě. - Jediné místo, kde jsem kdy pracoval. 17 let.
- To jo. - Páni. - Tady byl celou dobu.
Celých sedmnáct let.
Budeme tam dřív, než se nadějeme, a budeme mít
spoustu místa, slibuji. A když mluvím o místu, potřebuji
něco jako kancelářičku.
- Měl bych nějakou mít. - Společnou kancelář, nebo kancelářičku?
Ty jsi tu dlouho jako šikovný řemeslný člověk.
Já jsem tu, víš co...
Můžeš použít kancelář venku.
- Můžu použít tvojí židli a stůl? - Jo, můžeš, taky konvici můžeš.
Tu používat nechci, na to neskočím.
- Já si do čaje dávám dva cukry. - Ne, zařizuji si kancelář.
Jejda, pes.
Takže dílna není hotová.
Nemůžeme se ještě stěhovat, což znamená, že se podnik ještě řádně nerozběhl, ale...
...jsem odhodlaný.
Takže z naší situace musím vykřesat to nejlepší,
zatímco budeme zadržovat dech
a připravovat se na přesun a zvětšení na potřebnou velikost a získání velkých zakázek.
Alespoň, že pořád máme stálé Neilovy zákazníky.
Kteří... který má tohle.
- Ahoj kluci. - Ahoj, ty musíš být Mac.
Je to Bond Brouk.
Ale proč ho máš? To není každodenní auto, ne?
Nejsem každodenní chlap.
Chtěl jsem ho, když jsem byl malý.
Každý ho chtěl mít, jsou epické a vypadají úžasně.
Designovaný člověkem, který myslím dělal Raleigh Chopper.
- Jo, to je on. - Je to vidět, že?
Je na něm napsáno 70. léta.
- Co si o něm myslí lidé z Rossu? - Mají ho rádi.
Hlavně děti.
Vloni v létě jsem s ním jel
a pár malých dětí, 6 nebo 7, s maminkou udělalo...
Mami! Mami! Koukni na to! Koukni na to!
A chlapeček povídá: Jak jede rychle?
A já na to: Asi tak 480 km/h.
A on: Tati! Tati! Jede to 480 km/h!
Tak co s ním je?
Mizí palivo. Nevím kam. Z motoru se pořád ozývá klepání.
- Jo. - To není normální.
Taky jsem si všiml, že na volantu je tlačítko "Světový mír"
Jo, to je taky rozbité. Myslím, že nikdy nefungovalo.
Dobrá, pustíme se do toho.
- Skvělé. - Jo. - Jděte na to.
A opravte mi tlačítko Světový mír.
Jdeme na to.
- Pás. - No, pás...
Je nějak přitažený.
- Mám to. - No ty jo, že ano.
Není... není to... nejde to.
Ne že bys mi moc pomáhal.
Aha!
Tak!
Startuje.
Je to jako řídit kus červeného DeLoreanu.
Uprostřed 70. let
si mysleli, že tohle bude budoucnost.
-Ani náhodou. -Ale stejně v jednom jedeme.
- Takže co zjišťujeme? - Lehký klapavý zvuk.
Převodovka zní v pořádku, neozývá se žádné kvílení.
- Je slyšet tohle klepání. - Jo.
A nějaký klepot zespodu.
Slyšíš to mlácení?
- Ano. - To je to, jo.
- A to... - To může být větší problém, nebo...
Jo, slyším to.
Cítíš ty tlumiče?
Jaké tlumiče?
Jo, přesně tak.
Jsem rád, že máme prvního zákazníka.
A jsem rád, že je to Bond Bug, protože jsou nezvyklé.
A má víc věcí k opravě.
Něco je kosmetické, pár oprav, klepání,
jediná větší starost je to, co říkal Neil,
to je na spodku motoru
a pokud tomu tak je, tak...
to pro Maca budou špatné zprávy.
Znamenalo by to generálku motoru.
No... bylo to spíš vystřízlivění na počátku
mého podnikání v opravě veteránů.
Musíme vydělat zhruba 100 000 liber ročně.
- Jo. - A to je jen abychom byli na nule, bez toho, abychom vydělali.
Jenom čistě, abychom se uživili.
Takže řekněme, že to znamená 10 000 liber měsíčně, aby se to dobře počítalo.
Po prvním dnu, najednou...
10 000. To je dost Bond Bugů.
- To je. Budeš se muset začít dívat... - Výš.
- Větší auta. - Ale auta za rozumné peníze nechceme odmítat
Ne, ne, potřebovali bychom ty menší zakázky, aby byl přísun peněz
a ty větší, které přinesou větší peníze, abychom se dostali kupředu.
Já pro to podnikání můžu udělat to, že se budu snažit sehnat ty velké zakázky.
- To potřebujeme. - Chci do dílny přijet
s takovou zakázkou, kdy vyběhnete ven s výrazem Pane Bože!
Ani jsem žádné neviděl naživo a vždycky jsem na nějakém chtěl pracovat!
- A pustit se do něj. - To chceme.
Budu se snažit, co budu moct, abych ta auta sehnal.
- To by bylo dobré. - Poslední věc.
- Potřebujeme jméno. - Jméno?
- Potřebujeme jméno pro celou... tuhle operaci. - Jo.
Něco jako, kdo umí, ten umí, kdo neumí... ale ve zkratce jako jméno.
- Mám návrh. - Jo. - Co třeba...
tohle! Nejmenší kolečko.
- Nejmenší co? - Nejmenší kolečko.
- To myslíš na sebe? - Ne jako nejmenší... nejmenší...
Že jako jdeme do nejmenšího detailu.
Nejmenšího kolečka.
Je to... trochu chytlavý název, ale...
Je to...
Jde o to, že jsem jich nechal vyrobit 150.
- Kolik? - Pro každého jeden.
- Děkuji moc. - A já mám taky jeden. - Díky.
Mechanické, staromódní...
...smysl pro detail.
Až do nejmenšího kolečka.
Cítím...
mírné zdráhání.
Tak to chvíli používejme, když změníme názor,
změníme názor.
- Na nejmenší kolečko! - Nejmenší kolečko! - Na zdraví!
- Bude to obrovské. - Není za co. - Samozřejmě.
Pokud máme mít v tomhle podnikání úspěch,
musím začít dodávat nějaká pořádná auta
a dostal jsem nápad, jak by se mi to mohlo podařit.
- Co s ním tady děláš? - Je pro to důvod.
Kromě toho, že se s ním hezky jezdí.
Bude 60. výročí E-Typeu,
srocení veteránů na závodě do vrchu u Prescottu.
Takže s ním pojedu.
Pojedu tam a budu lidem vyprávět, jak jsme úžasní.
A tak jsem ho dnes přivezl,
protože od té doby, co jste na něm pracovali, jsem ho používal.
- Chceš říct, že jsi se o něj nestaral. - Staral.
- Jak často jsi se sem díval? - Pokaždé jsem ho leštil.
- Co že je to za akci? - 60. výročí.... E-Type...
- ...majitelů - Chceš, abych ho umyl.
Chci, aby byl jako když byl od vás čerstvě opravený.
- Je to krásné auto. - To je.
A je to práce vás obou. Dobrá práce.
Navraťte ho do chvíle, kdy jste mi ho předávali.
- Takže ho použiješ jako reklamu. - Jo.
Musíme ho opláchnout.
- No díky kámo. - Promiň, neviděl jsem tě, viď.
- Bez problémů. - Byla to nehoda.
- Jsem starý, můžu dělat chyby. - Jó, víš co kámo,
za chvíli budeš mít nehodu s vodou ty.
Tohle je přesně to, co bych měl dělat.
Musím tam jet a zazářit.
Je moc důležité, aby lidé viděli... naši práci.
Nejen, aby nám věřili,
ale také, aby se přenesli přes... "Počkat, to je ten skrček z toho pořadu..."
"...toho znám." Ano, vím, ale na to teď zapomeňte.
Naše podnikání je naše podnikání. Nejmenší kolečko je o kvalitní práci,
kterou dělají Neil a Anthony, protože jsou to řemeslníci.
Je hezké poodstoupit od tohohle auta a říkat si "páni...!"
- Lakovali jsme ho. - Celý nový lak, viď?
Celý. Uvnitř i venku.
Pořád vypadá tak dobře. Po těch letech.
Kdybych vypadal v 60 letech takhle, tak bych si nestěžoval.
Už to máš za pár, ne?
Jaguár znamená, že je to také společenská událost.
Takže vzít s sebou rodinu by mohlo být stěžejní.
Jde ale o to, že donutit je, aby vyměnili kopyta za pneumatiky...
Je trochu obtížné.
Budeme tam s jedním z aut...
- součástí akce. - Už jsem říkala, že pojedu. Willow, Richardova dcera
- OK. - Pokud nebudu mít předchozí závazky.
Jasně.
Mohlo by se ti to fakt líbit, budou tam kousky, u kterých si řekneš, paráda, ty jsem ještě neviděla.
Hmmm.
Možná tam budou i obchody, mohla bys nakupovat.
Odpovím ti do 3 až 5 pracovních dnů.
Bude to dobré, ona bude... bude...
Vidím, že je tam záblesk něčeho.
Zaujalo jí to. Myslím, že pojede.
Teď zkusím ty druhé dvě.
Willow, mladší dcera.... ta už to vzdala.
Ale Izzy,
snad pojede, s přítelem Camem.
Paní Hammondová také pojede.
Celkem zvláštní, takhle brzy ráno.
Probírali jsme to do dlouho.
Ale dnes jsme čerství jako květinky.
No... a auto.
Je připravené.
Takže připravit piknik. To zvládnu.
- Chceš abych ti řekla, co tam... - Ne. - OK.
- Udělám to po svém. - OK.
Můj den, chci po tobě, abys mi vyšla vstříc, takže piknik připravím já.
Nebudeš dělat chleby s vajíčkem, prosím řekni, že nebudeš dělat chleby s vajíčkem.
- Prosím řekni, že neděláš... - Ne.
- Kde jsou okurky... - Nahoře, nahoře, nahoře, trochu vzadu.
Je to tak mimo tvé pole působnosti.
Co takhle nakládaná cibule.
Moc lidí si nekrájí do sendviče naložené cibulky.
- Můžu je... - Dělám ten piknik já, nebo ty?
Co? Bude to moc dobré.
Vezmu to a dám do auta. A můžeme vyrazit.
A sakra.
Bude to velký den veteránů, hodně E-Type Jaguárů,
a vůbec obecně fandů do veteránů.
A musím se jim dostat do povědomí.
Je to o setkání lidí, co vlastní E-Type, okukují si auta,
a oslava 60. výročí
nepochybně jednoho z..., či dokonce nejkrásnějšího auta ze všech.
Pardon, rušíme vám piknik?
-Ahoj. -Ahoj. -Tohle už jsem dlouho nedělal.
-Je to vážně něco. -Kam chceš...?
-Ach Bože. -Sundám si bundu.
Uděláme si piknik, lidé si s námi přijdou popovídat.
Takže, týmová porada. Už jsou tu lidi, co koukají.
Takže, přijdou si popovídat.
A když se podíváte, zkoumají auta a mluví o nich.
My máme E-Type z roku 1962.
Izzy - dcera, Cam - její přítel
-První série. -E-Type? Izzy - dcera, Cam - její přítel
-První série. -První série.
-Opravdová první série. -E-Type 1962, první série.
-To jsem zapomněla. -Jak velký má motor?
Střední.
-3.6? -celých 8. -3.8.
-Řadový šestiválec. -3.8 řadový šestiválec.
-Dám vám tyhle vizitky. Mezi řečí řeknete, jo my jsme... -V tom modrém.
V tom modrém. To bude stačit. Tady. Rozdávejte je.
A pokud to budou speciální případy, opravdu dobré vyhlídky...
-Máme tu... -Přece nebudeš někomu dávat propisku.
-Neprodáváme sušenky. -Je to reklamní zboží, to se dělá ne.
Reklamní zboží, ok.
-Tak. -Dáme si teď ten tvůj zajímavý oběd?
-Ano. -Tetičko moje.
Proč jsi vzal celou majonézu?
Možná budeme chtít víc majonézy navrch?
Proč jsi vzal celý parmazán?
Sýr. Všichni mají rádi sýr.
Nikdo nejí parmazán jako sýr.
To je fakt divné.
Šunka a sýr, dobře.
Šunka a... hořčice?
Je tam překvapení u šunky s hořčicí.
-No... -Je to...
Nakládaná cibulka.
Udělal jsi s lososem?
-Byl ten losos v konzervě? -Ne! Uzený losos.
Samozřejmě!
Nenašel jsem ho.
-Nehledal jsi ho, že ne? -Dáš si šunku se sýrem? -Sýr nemám ráda.
Nemám ráda nakládané cibulky.
Ach můj... s pomazánkou Marmite?
Ó... ano!
Richarde, prosím, nedělej to. Ne, ne!
-Ó, to je prostě špatně! -Ach ne!
-Co? -Co je s tebou? -Snad tě nikdo neviděl, protože to je prostě špatně.
-Ne, není. -Ano, je!
-Nikdo nejí parmazán takhle. -Ne, nejí!
-Strouhá se na těstoviny. -Ne, jí se.
Prosím, nedělej to.
Jím si svůj sýr.
Piji nealko Prossecco.
Na zdraví. Jdeme pracovat.
Dobrý den.
Po tomhle teď všichni touží, že?
-Nalezeno ve stodole. -Je mi líto, že dnes není v chodu.
-Jinak bych vás provezl. -Cvičil byste do vrchu.
-Nefungují brzdy. -Budete s ním něco dělat,
nebo mu necháte patinu a původní stav?
Myslím, že něco se udělat bude muset.
Já se obávám rzi.
Založili jsme firmu na restaurování veteránů.
-Hezké. -Když nám zavoláte, určitě dokážeme s čímkoliv pomoci.
-Děkuji. -Není za co. -Díky.
Proč dělám všechnu práci já týme? Chci vás vidět mluvit s lidmi.
-Já jsem dostal padáka z prodeje, takže... -Já se budu prostě usmívat,
-možná je to moje práce. -Jo.
Dobrý den, krásné auto.
Dívejte, přímo na to, Mindy jde na to, jde na to.
Už ho máte dlouho? Často jezdíte na závody do vrchu?
Mindy, máš instinkt zabijáka.
Viděli jste to, šla prostě rovnou na to.
-Tamto vypadá, že by potřebovalo nový lak. -Myslíš? -Že ano?
-Ó. -Dobrý den. Jak se máte?
Potřebujete...
-Nejmenší kolečko. -Ó můj... Páni!
Dobrý Bože. To je hodně zeleného potrubí.
Nabízíme služby restaurování aut, zavolejte nám, kdyby něco upadlo.
Můj poslední závod do vrchu skončil požárem
a výletem vrtulníkem.
Takže dnes bude řídit Mindy.
-Ó. -Nikdy jsem ho neřídila.
-Brzdy jsou měkké. -Při závodě do vrchu...
-Jo, jsou jako houba. -Díky, že mi to teď říkáš.
-Jo, jsou opravdu špatné. -Ó můj Bože. -Pardon.
Nevím, kam máme jet. Kam jedeme?
-Kam jedeme? -Doleva?
-Kam? - Možná tam?
Richarde, něco ti uchází.
-Čeho jste si všimli? -Únik kapaliny. Asi paliva Richarde.
Ó, to je palivo.
Asi máš potopený plovák.
Byl přesycený, protože se zasekl plovák.
Není to...
plné rychlého benzínu a vzrušující, jak jsem si představovala.
Tedy je to plné rychlého benzínu, ale vytéká z auta.
Co se stalo?
Plovák v karburátoru se zasekl, takže se přesycoval.
Což není nejlepší, když to stříká kolem, je to vysoce hořlavé.
Benzín? Jo, je hořlavý, jedna z jeho hlavních vlastností,
která ho činí tak užitečným v autech.
-Tady je ten problém. -Plovák.
No jo, proto neplave.
Potopí se v benzínu,
zaplní se palivem a přestane fungovat.
Protože neplave.
Dobré odpoledne dámy a pánové.
Potřebovalií bychom plovák prosím. Děkuji.
-To není trapné. -Ne, není mi trapně.
Může někdo zachránit Richarda Hammondova?
Jeden z jeho plováků se utopil.
Není to úplně nejlepší reklama, možná schovám ty vyzitky.
Ehm... Mindy, neviděla jsi vyzitky?
-Neměli bychom je schovat? -Jo.
-To bude ono. -To bude ono.
No, už z něj neteče palivo.
Myslím, že nám to prošlo. Nikdo si toho nevšiml.
Ehm...
-Jsme si jistí? -Máme téměř garanci toho, že neexplodujeme.
Více méně. Měli bychom to zase někdy podniknout.
Je to první den. Šla bys na druhý?
Ne, nešla.
Neztratili se?
Počkej počkej.
Je to dost pomalé.
No ano, nevím, kam jedu, Richarde.
Juchů!
-Asi to nebude na rekord. -Nejsou z nejrychlejších za tento den.
A jedou.
Jeď Mindy.
Je tam takové hluboké harašení z motoru, na které si stěžoval.
Na projížďce zpívalo hodně od spodu.
-Jako velké rány na konci. -To není dobré.
-Podíváme se na olej. Je zředěný. -Vypadá.
Čichni si.
-Je tam benzín. -Hodně benzínu.
Víc benzínu, než oleje.
Má předělaný karburátor.
A vypadá to, že nebyl správně nastavený.
Myslíme si, že je moc přesycená směs.
Motor nemůže všechno palivo spálit, takže ředí olej.
Prochází kolem pístů do oleje a ředí ho.
Olej je jak voda, strašně řídký.
Takže pokud ho odladíme, aby pálil správné množství paliva,
mělo by ho to vyléčit. Měl by přestat být katastrofou na kolech.
Vysvětlilo by se to celé.
Jezdil bys a jednoho dne najednou - bum.
Pořádné bum do oblak.
Porucha při akci E-Type Jaguárů nebyla tak dobrou reklamou,
v jakou jsem doufal.
Telefony ne úplně zvonily.
Čas si promluvit.
Kam přijdou ty zelené kousky nemám ponětí.
Problém je, že by neměly být všechny vyložené. Eileen - Richardova matka
Když je dáš sem, máš místo Alan - Richardův otec
abys měl přehled.
-Ne, je to... -Aha, to bude kluk.
Tuhle jsem ještě neviděl.
Tady jste.
Je to jedna z těch hodně cenných?
Triumph Trophy 1959.
-1959? -No jo.
Skoro stejně stará, jako já.
Dobrá, co? Už jste ji viděli.
-Nepamatuji si ji. -Nedávala jsi pozor. -Ne.
-Dáš si čaj? - Ano prosím. -Výborně.
-Tak, chcete slyšet o mém novém vzrušujícím podnikání? -Jistě.
Můžete mi pomoci dosáhnout mé
-důvěryhodnosti v tomto oboru. -OK. -A záleží na tom,
abych byl důvěryhodný a hodnověrný jako
technicky zdatný člověk.
-Jasně, dobře. -Probereme to u čaje.
-Jistě, trochu olivového oleje? -Ó, ano.
Legendární mámin sedvič.
Děda, tvůj děda, pracoval v automobilovém průmyslu.
Nezačínal v automobilovém průmyslu,
začínal jako vyučený truhlář.
Proto jsi měl jím vyrobenou spoustu hraček, když jsi byl malý.
Potom se ale v průběhu 2. sv. války truhlářství zastavilo.
A šel pracovat pro BSA. (The Birmingham Small Arms Company Limited)
-Jo. -Dělali tanky.
A tam začal, a pak šel k Mulliners.
Ale to byli Mulliners v Birminghamu.
-Mulliners v Birminghamu. -Protože byly dvě firmy.
Ta nóbl v Londýně, která dělala
Bentley, Rolls-Royce, a pak ta v Birminghamu...
co dělala ty horší kousky, to není třeba zmiňovat.
Ale pak odtamtud šel k Jensenu.
A pracoval na Interceptoru.
A vypracoval se na vyššího kontrolora.
Což znamenalo, že byl posledním,
kdo kontroloval auto před předáním zákazníkovi.
A to dělal až do důchodu, což bylo v roce 72.
1972
Máte nějakou jeho fotku, jakoukoliv spojenou s automobilovým průmyslem.
Cokoliv s auty.
-Tady jsi ty. -Ne, to není nutné,
-nikdo nechce vidět... -Tady!
Mami!
Co? To jsou školní fotky.
Ale koukni na mě!
-Tohle. -Vím, že vypadáš jako blbeček.
Cos mi to udělala s vlasy? Za to jsi neplatila?
Jo, platila, já vím.
Tady je autíčko, co dělal děda.
Recykloval ho, zrestauroval ho.
Pamatuji si výrobu krmítka v kůlně.
To jsem byl mladší, než tady.
A dělali jsme spoje pro podpůrnou konstrukci.
A používal výraz ty blbečku.
-Když jsem řezal... blbečku bylo, co... -Jo, to byl celý on, to říkal.
Protože s kovem zacházet neuměl.
Věděl, jak by to mělo vypadat, ale byl trochu netrpělivý...
-na mé devítileté já. -Přesně tak.
-Udělám to takhle dědo... -Ne ty blbečku. -No tak jo.
-Dobře, tady to je. -Ty jsou úžasné.
Takže můžu rozhodně prohlásit, že tohle podnikání v opravách veteránů,
-mám v krvi. Je to z čeho... -Máš to v genech. -No jo.
-Rozhodně. -Jo, jo.
Co si o tom myslíte, že jsem s tím začal?
Myslím, že je to velmi vzrušující.
Když chceš podnikat, musíš podnikat v něčem, čemu rozumíš, a o co se zajímáš,
a máš rád, dá-li se to tak říci, a to je přesně tvůj případ.
Je to trochu jako návrat ke kořenům?
Ano, podle mne rozhodně.
Děda by byl neskutečně pyšný.
Ale hrozně by tě prudil, protože by ti chodil říkat, jak to dělat.
Přesně tak, ty blbečku.
-Tak to nedělejte. -Nebudeme. -Přesně tak.
Mám skutečný motoristický původ.
Jen se nemůžu zbavit dojmu, že by můj děda nebyl moc ohromený
mým dnešním přídělem z motoristického průmyslu.
Máme nějaký čistič skla?
Máme cokoliv sofistikovanějšího kromě kladiva a hadru?
Neile, používáš špinavý hadr?
Protože mám dojem, že jdu za tebou pořád dokola.
Ne ne. Dělám místa, která jsi přešel.
-Čau kluci. -Ahoj Macu.
Jak se máš Macu? Ta-dá!
-Funguje! -Nikdy!
-Funguje. -Fungoval, když jsem ho přivezl?
-Funguje lépe. -Únik paliva, to byla velká věc.
-Dobře, že jsi ho přivezl. -A je to tady.
Tohle auto mělo předělaný karburátor.
A palivo se dostávalo do oleje.
-Aha. -A to byl také důvod, proč mělo ten divný zvuk.
-Když jsi jel... -Takové to klap klap, co se ozývalo? -Jo.
Kdybys byl jezdil dál, bouchl by motor.
Takže nejen, že teď běží lépe, je vidět dozadu
a neklape, ale také už není smrtonosnou pastí.
A bude to za 650 liber.
-Jsem spokojený, kluci. -Opravdu? -Jo. -Dobře, no...
-U těch 650 zastav. -Dobrá.
A pošleme ti fakturu, protože tak se to...
-...dělá. -Jo, jo.
Dobrá, pošleme fakturu, tady je, užij si ho. Udělali jsme zakázku!
Díky kluci, dobrá práce.
-Skvělé. -Pěkně provedeno.
První platící zákazník. Dobrá zpráva, finančně, ne nijak ohromná.
650 babek, nepamatuji si, kolik bylo za materiál...
Něco to bylo, takže kus je pryč,
ale znamená to, že jsme na chvíli obrátili tok peněz.
Takže peníze tečou k nám, místo aby tekly pryč.
Ale myslím, že nebude stačit, abychom tu seděli a doufali.
Jako pavouk v pavučině.
Že si nás práce najde, budu se muset víc snažit ji sehnat.
Opravdový spokojený zákazník.
-Přesně. -Jednoho máme. -Jo.
-Čeká nás nálož dalších. -Jo.
Bohužel jsme po Macovi
žádnou další práci zamluvenou neměli.
A ani na horizontu.
Telefon jednou zazvonil,
byla to Kam, naše účetní,
aby mi řekla, že musí přijet na schůzku se mnou.
Takže Richarde, těch 50 000, které jsi firmě půjčil, je skoro pryč.
-A to je pořád v téhle dílně. -Ano, to je před stěhováním.
Kam se těch 50 000 podělo, kolik jsme utratili?
Výplaty, pojištění, nájem, atd.
Nemáme příjem, máme jen tvou půjčku, což není zisk.
To je jen půjčka firmě. Takže nemáme příjem, jen utrácíme.
-Jasně. -Také se nám blíží stěhování.
Zvýšený nájem, zvýšené pojištění.
Potřebujeme polštářek, tedy říkám polštářek, ale potřebujeme velký finanční polštář.
-Náklady na stěhování. -Takže 10 500 měsíčně.
To je nájem tady.
Když se přestěhujeme.
-Tyhle náklady se zvednou. -Bude to víc, než 10 500.
Rozhodně, ano.
Přestává to být rychle zábavné.
Jo.
Budeme potřebovat víc peněz, než jsem si myslel.
Nevím, jestli to byla zkouška z reality, nebo zásah.
Ale bylo to třeba říci.
Jo, celé je to teď vážné, podnikání.
Potřebujeme práci.
Navštívím jedno z nejprestižnějších setkání veteránů roku,
Londýnský Concorde.
Kde doufám, že potkám nějaké budoucí zákazníky.
Rozjel jsem opravy veteránů
s lidmi, co mi dělali má auta.
Dobrý den, to je vaše?
-Ano je. -V12 Alpine.
Mimochodem naprosto skvělé auto.
Kdyby něco upadlo, tohle je moje firma na opravy,
je tam na mne kontakt, máme skvělé chlapíky.
Moc mne těšilo.
Jste na Lamborghini?
Svoje Jaguáry mám rád.
Průmysl okolo veteránů má hodnotu 18 miliard liber ročně,
a to pouze ve Velké Británii.
Tahle událost je magnetem pro firmy, které se na něm chtějí podílet.
Proč tenhle příklad vaší práce
zaujal naprosto všechny?
Prezentace, první je ten design.
A pak je to v detailech.
Udělali jsme třeba to, že na tomhle autě není chrom.
Chrom jsme odstranili a je to leštěný nikl.
-Má lehce teplejší zabarvení. -Je naprosto krásný, miluji nikl.
Jo. A pak je třeba zajistit, aby všechno správně fungovalo.
-Musí to být v pořádku. -Musí.
A mimochodem se nedají účtovat hodiny. Nikdy neúčtuješ všechny hodiny.
-Vážně? -Ne. -Ach Bože.
Spíš jsem doufal, že bych mohl.
Celý můj plán je celkem založený na tom, že bych mohl účtovat hodiny.
Prvních pár let jsme byli v pěkné ztrátě.
Je tu pár věcí, na které bych se měl soustředit, které by nám zajistily růst?
Nade vším je vztah se zákazníky, který si vybuduješ.
Zjistil jsem, že kdybych od někoho chtěl získat zakázku na auto,
a byl bych nováčkem,
asi by pracovali s jinými společnostmi. Proč by přecházeli k nám?
Odpovědí je být
transparentní, upřímný a dělat skvělou práci.
Odvádět skvělou práci.
OK, takže co musím udělat, aby si nás jeden z těchto majitelů
vůbec vybral?
Harry, ty máš auta vyhrávající ceny a tak podobně,
-Ano. -A chci svou firmičkou povýšit.
-Ano. -Jak přiměju lidi, aby mne brali vážně?
-Jo. -Abychom s auty také vyhrávali ceny.
V současné době mám tři auta procházející renovací.
Jasně. A co očekáváš od lidí, kteří je dělají?
Expertní znalosti. Už to dělali? To je jediný způsob,
jak poznat kvalitu renovace, podle předchozí práce.
Renovace všech tří společností jsem si prohlédl.
Viděl jsem jejich práci a podle toho si je vybral.
Také budu trpět problémem, což je, že jsou lidé loajální k těm, které používají.
Jsi k nim loajální, že?
Chci vidět předchozí práci. Dokaž mi, že tví
lidé jsou opravdu dobří, já to poznám,
a uvidíme, jestli uděláme něco mého.
Dnes jsem zjistil, že potřebujete ty správné zákazníky.
Potřebujete správné místo na práci, čas na rozvíjení firmy.
Dokázat, že to umíte. Je to na dlouho.
Nejsem nejtrpělivější člověk na světě, ale budu muset
být trpělivý a zapřít se.
Protože se to přes noc nezmění.
Je třeba času, snahy, peněz, odhodlání.
Rozmluvy s lidmi na výstavě,
znáte ten pocit, kdy tam všichni patří kromě vás.
A připadáte si jako podvodník.
Jo, potřebuju kvalitní práci.
A nejlepší, jak ji přilákat, by bylo přestěhovat se do nové dílny.
Takže dnes doufám, že bude mít Hadrian dobré zprávy o postupu.
Vím, že to nebude hotové, ale...
bude to stačit, abych...
mohl začít plánovat, co kam přijde.
Bude to tady z druhé strany.
Je to...
Ach... aha.
Nic se nestalo.
Opravdu jsem si myslel, že něco uvidím.
H? Nic tu není!
Všiml sis, že nestojí?
-Ne. -Ne, trochu jsme se zasekli.
-Kde? -Povolení.
-Co je za problém, myslel jsem... -Dostali jsme povolení,
ale dostali jsme asi tolik podmínek.
-Jaké podmínky? -Jaké žárovky, a...
energii potřebnou na pracovní místo.
-Většina jsou nesmysly. -A chtějí tu mít nový podnik, nebo ne?
Chtějí, ale zdá se, že ho chtějí s...
pořádnou parádou.
Ale kámo, já jsem opravdu...
Potřebujeme...
Potřebujeme to. Tenhle prostor.
No jo, já to potřebuju postavit.
Všichni jsou připravení, standardní moment klidu zbraní.
Promiň.
Začne to být celkem...
složité, pokud se sem nebudu moct brzy nastěhovat.
Jak dlouho bude skutečná stavba trvat, ve chvíli, kdy budeme mít povolení?
Jakmile ho budeme mít, mělo by to být za pár měsíců.
Jasně...
Myslel jsem, že tyhle stavby jsou rychlé.
Ze stavebního pohledu to rychlé je.
Vážně nevím, co ti mám říct, kámo.
Už jsem tě viděl šťastnějšího.
Rozjíždíš novou firmu, jo?
A když jsou to tvé peníze, záleží na tom víc.
Takže chápu, že to chceš. Hned teď.
Slíbil jsem to Neilovi a Anthonymu, že budeme mít novou pořádnou dílnu, krásnou.
A není tu.
A budou si říkat: "Proč to s ním podnikáme?"
Co nám přináš? Mělo to tu už stát.
Slíbil jsem jim novu dílnu a ještě jsem ji nedodal.
Co na to říct, nemůžu...
to svalovat na Hadriana. Jednak to...
není jeho chyba, a pak je větší než já.
Ale musí se to rychle vyřešit.
Rychle, tedy včera.
Příště...
Nejmenší kolečko bude vystavovat...
na londýnské výstavě veteránů.
Přijedou během hodiny.
Je to naprosto strašidelné.
Startuj! Sakra. V televizním světě byly skvělé časy.
Ve skutečném světě se mi to nelíbí.
Můžeme velmi jednoduše zkrachovat.
Titulky Neo_Moucha ©2022
Titulky Neo_Moucha www.tgtforum.cz