Tentokrát...
To jsem úplně zbabral. Je to moc drahé.
Má dílna na opravu veteránů je téměř rok v provozu
a stále nevydělává.
Kdybychom měli stránky a někoho, kdo by zvedal telefon,
určitě bychom měli spoustu práce.
-Prodělali jsme. -Mohl bys uložit 15 000?
Má žena, Mindy, přijede na inspekci...
-Nechtěl jsem, aby to bylo moc přehnané. -Přehnané to není.
To se ti povedlo!
..a pojedeme na závody veteránů v trialu.
-Naše auto trochu vyčnívá. -Naše je jak vůz pro svatebčany.
Jejich vypadá jako něco z Šíleného Maxe.
Nastartujte je! Jedeme.
Splnil jsem si celoživotní sen.
-To je všechno vaše? -Všechno naše.
Založil jsem firmu na opravu veteránů
se zázračnou automobilovou rodinou Neilem, Anthonym a Andrewem Greenhousovými.
Tati!
Ale stala se z ní propast na peníze...
Špatné, špatné, špatné! ..a pokud rozpočet brzy nevyvážíme...
Deset? Ale rozpočet je deset!
..doopravdy hrozí, že zkrachujeme.
Vůbec to nejde dobře.
A tak jsem přišel s ambiciózními novými nápady.
Vítejte u nás v klubu.
Musíme se prostě vnutit do vyšší třídy.
Dokonce se dáme na závodění, abychom našli auta, co potřebují naši pomoc.
Teď asi není vhodná chvíle zajít tam a dát mu vizitku.
Jsem rozhodnut proměnit mou celoživotní obsesi...
No tak, autíčko!
..ve vzkvétající firmu.
Nastartuje? Ne.
Je to dobrý nápad?
Přijíždím do dílny velmi brzy, protože...
..přijede štáb z TV na interview se snídaní.
Nejsem si jistý, jestli se to bude Kolečkům líbit,
protože je to podle nich směšné.
Jenom doufám, že nebudou v pozadí tancovat,
zatímco já budu v přímém přenosu, nebo nebudou nosit věci z anatomie člověka
a já bych jim to neodpustil.
Vězte, že určitě souhlasí, že je to jedinečná příležitost
říci národu, co děláme.
Dobré ráno, auta.
Ó, ahoj. Je tu Neil.
Jsem zvědavý, jestli se pochlapí a uklidí si dílnu?
Děláš to, co si myslím, že děláš?
Jo, leštím si boty.
-Černým lakem na auta? -Jo.
-Jsou teď pro oficiální příležitosti, že? -Jo, svatby, pohřby.
Vypadají opravdu dobře.
Nebyla to pro podnikání vždycky výhoda,
mít chlápka z telky v jeho středu, pokud mám být upřímný.
Někdy to lidem odpoutalo pozornost, nebo nás nebrali výžně,
nebo si mysleli, že nejsme skutečná firma.
Ale někdy, jako dnes, to mírná výhoda je.
V práci se úplně netopíme,
takže s trochou štěstí by nám tenhle rozhovor mohl přinést nějaké kšefty.
-Na kameru? -Na kameru, jo. Dobře, musíte si najít záběr.
Takhle se opravdu potkávají dva světy.
Máte ten Richardův a ten náš.
Myslím, že to půjde, ale bude to dobré. Budeme se snažit o to nejlepší.
-To je všechno vaše? -Všechno naše.
-Náš nový domov. -Moc hezký.
Máme tu televizní invazi.
Ano, myslím že Ellie, hledá maskérnu.
-Asi nějakou budeš potřebovat? -Ne!
-Proč ne? -Nebudu si patlat make-up.
Udělej si ježka, zčesej to dozadu.
Máš zkreslený pohled na to, čím se zabývám.
Nevpluji a nenechám si udělat make-up.
-Opravdu? -Ne! -Opravdu? -Opravdu.
Možná bys měl.
Budu jako Uri Geller a ohnu tenhle klíč.
Ó, s vojáky.
-Baví vás to? -Ó, ano.
Každé ráno takhle cvičím!
25 vteřin, lidi.
Nebojte se,
budou se na to dívat jen tři nebo čtyři lidi.
Máte nový seriál "Dílna Richarda Hammonda"
který je celý o renovacích veteránů?
Ano, měl bych zdůraznit, že jde o skutečnou firmu.
Pokud vidíte v pozadí,
je tam celý můj tým elitních inženýrů a psa Ellieho.
Podívejte na ně! Vidíte? Pořádný oddíl.
Nastartovaný a připravený na akci. Může sem teď přijet cokoliv.
Nic nedělají! Ne!
Proto firma zatím nic nevydělává?
No jo! To by s tím mohlo souviset.
Užijeme si spoustu legrace, ale pak, zhruba uprostřed dopoledne, si uvědomíme,
"Počkat, nikdo nic nedělá a hodiny pořád běží."
-Je čisto? -Jo, utichlo to, jo.
No, vy bando hloupých vtipálků!
Kdo k nám teď přiveze auto?
Nepovezou ho k nám vy maňáskové!
Nedostal jsem se k mému textu.
Mysleli jste si, že vám dáme mikrofon?
Jakákoliv reklama je dobrá.
Čekáme, že se telefon každou chvíli uzvoní.
Kdybychom měli stránky, které nemáme,
kdyby ano, kdybychom měli stránky,
a měli jsme někoho na zvedání telefonů,
jsem si jistý, že by byla spousta práce.
Nějakou práci máme, bohužel není jednoduchá.
Renovujeme tento vzácný
britský ručně dělaný Alvis pro stálého Neilova zákazníka,
ale stál 15 let ve stodole
a stále odhaluje nová a ošklivá překvapení.
Ach Bože. Tohle je myslím celkem vážné.
Ty jsi v práci se dřevem dobrý, ne? Věděli jsme, že to bude hodně práce,
ale dokud se do toho pořádně nepustíte
a auto neodstrojíte,
nevíte, do čeho jdete.
Takže teď se rozebírá motor Alvise.
Jak tu vidíte, prostě plný rzi a zbytků.
Takhle to vypadá, když necháte motor tak dlouho stát.
Dohodli jsme se, že Alvis uděláme se slevou za 15 táců,
ale každý nový problém nám užírá rozpočet a časový plán.
-Ještě to není, že? -Ne úplně.
Ale je to trochu, ne katastrofa, napůl očekávaná, ale...
-Kde tohle seženeme? -Doufali jsme, že to zařídíš ty.
No jo. Skočím do obchodu s dřevěnými díly do aut!
Mohl bys sehnat specialistu.
-Ale budeme to muset vyrobit. -My neděláme dřevo!
-Co budeme dělat dál? Sušenky? -Mohlo by to být horší.
Tohle se za týden nestihne, že ne? Tenhle týden ne.
Alvis trvá o dost déle, než se předpokládalo,
ale ve srovnání s naší druhou zakázkou se vytrácí do bezvýznamnosti.
Tohle je Bentley z roku 1953,
který máme na renovaci od Deana Kronsbeina.
Je to podnikatel, který bydlí nedaleko.
Spojil se se mnou, protože je velkým automobilovým nadšencem.
Tenhle je z jeho sbírky nejspeciálnější, protože je neuvěřitelně vzácný.
Na světě je jenom jeden další kus, takže je naprosto nenahraditelný
a je to přesně ten druh prestižní zakázky, kterou chci, abychom dělali.
Ale ještě jsme nezačali.
Také to shrnuje, kde nyní s Kolečkem jsme.
Firma se začíná zalepovat.
Tohle je to co chci, takové zakázky, ale nemůžeme se k nim dostat.
Takže jedno auto nedotknuté
a druhé vypadá, že nás bude stát peníze.
Myslel jsem, že mít dvě prestižní renovace,
by mohlo být pro firmu skvělé,
ale právě teď to vypadá, že opak je pravdou.
Přijede Kamla a detailně prozkoumáme,
a řekneme: "Dobře, jak jsme na tom?"
Musím si s nimi popovídat, zjistit, jaké mají zamluvené zakázky.
Richard vložil v půjčkách 280 000 liber,
ale neblížíme se pokrytí nákladů.
Má před sebou ještě kus cesty.
Mám strašlivé tušení...
..že budu muset vložit víc peněz.
Tak jsme tu. Vítá mne sluníčko.
Myslím, že Richard nebude!
Ahoj, Kamlo!
-Ahoj! -Ahoj! -Jak se máš?
-Posaď se. -Jak se vůbec máš?
Moc dobře, děkuji.
-Držím se... -Pracovní schůzka?
..a jsem připravený; mám brýle, tužku, papír.
Tak tu máme další rok.
Špatné zprávy jsou,
vím, že jsme mluvili o nákladech, které jsou něco pod 20 000 měsíčně.
Příjem z práce byl těsně pod 10 000.
-Takže jsme minulý měsíc prodělali. -Jo.
-Mohl bys vložit 15 000? -Což mne přivede na 300.
Opravdu si teď myslím, že jsem to naprosto zbabral.
Je to moc drahé.
-Nepokryje to náklady. -Nezbabral jsi to.
-Bude mne to pořád stát peníze. -Potřebuješ jen čas.
Jde o zákazníky ve dveřích.
Myslím, že opravdu potřebujeme cíl.
Myslím, že šest měsíců je náš cíl,
pro snahu získat dostatek na náklady,
a pak začít splácet půjčky.
-Čili vyrovnat to. -Jo, vyrovnat to během šesti měsíců.
Každý z nich musí vyúčtovat pět hodin práce denně, pět dní v týdnu.
Ale oni jsou milión mil daleko od vytížení pěti vyúčtovatelných hodin denně.
To jsou.
Chtěl jsem dělat skvělé věci s auty.
Pořád můžeš dělat skvělé věci s auty.
Ale nemám auta.
Věděl jsem, že se blížím značce,
za kterou to budu muset brát vážně.
Tedy, to není volba.
Je tu, protože jde o tři platy k placení,
tři živobytí.
Co nemohu udělat, dnes večer,
zamknout dveře, odejít, a zapomenout na to.
Ať se mi to líbí, či ne,
myslím, že řídit firmu pro dospělé znamená povinnosti dospělých.
Přesto to alespoň znamená, že se každý večer dostanu domů a odpočinu si.
Přidej do kroku, no tak. Následuj mne.
-Víš jak uvázat seno? -Ano.
Proč jsi nemohla jezdit na motorkách, nebo tak něco?
Protože nemáš syna.
Všechno okolo koní se musí dělat nepohodlně.
Už sis dostěžoval? Jasně. Každým postupně zamíchej.
-První ten zelený. -Tohle mám docela rád.
-Pak ten modrý. -Jako dělat kusy bahna.
Ach Bože, přestaň fňukat! Velké kruhy!
Prostě kolem! A je to. Teď tenhle.
-Hotovo. Hotovo! -Není to promíchané.
-Co to ty ženy od koní mají? -OK, stop, stop.
Ne, děláš to špatně!
Proč dělám tohohle? Nemá mne rád.
Jsem milá, protože ti dávám toho, který tě nezabije.
Jdi, a pak, prostě pusť provaz.
Auto, které se samo zaparkuje do garáže. To je skvělé!
Jeho pyžámko! To mám rád.
Hele! Pyžámko na sobě.
Ale víš, jak se popruhy dole překříží?
-Ano! -Jen jsem se chtěla ujistit!
-Nóbl. -Pyžamo!
Jak se daří drahá? Který teď?
Ten další by mohl být trochu problém.
Tohle je poník, na kterém se holky učily jezdit.
Je hodně, hodně stará.
Ale hodně lidí v okolí, jejich dětí, se na ní učí jezdit!
Dobře. Musíš jim popřát dobrou noc.
Řekni: "Dobrou noc, Romeo. Hezky se vyspinkej."
Dobrou noc, Romeo. Hezky se vyspinkej.
Dobrou noc, Maxi. Hezky se vyspinkej.
-Spirit, Megan. Hezky se vyspinkejte. -A oslíku.
Dobrou noc, oslíku Rosie. Hezky se vyspinkej.
-Tati. Dáme si čínu? -Ano.
Dnes přijede Mindy.
Od počátku měla obavy ohledně mého vedení firmy,
tak se musím snažit.
Jedeme se podívat, jestli je všechno úctyhodné.
Jako by to byla návštěva inspektora hotelů,
protože vím, že přijede a najde chyby.
Docela dost doufám, že kuchyně funguje krásně
a Richard něco provedl s prostorem nahoře.
Mindy už tu byla,
ale neviděla to tu od doby, kdy to bylo dokončené.
Je to ona?
Ó, zdi.
Bože, sakra, smrdí to tu! To je špinavé.
Co je to?
Doufám, že se nepodívá do skříňky pod dřezem.
Ach Bože.
Jsou tam věci, které nechce a nepotřebuje vidět.
Myši. Výborně. Myši.
Potřebujeme si trochu promluvit. Mám to na zopovědnost.
Budu si stát za svým.
Budu mistr.
Možná to nebude znít jako mistr.
To je- Ahoj!
-Ahoj. -Jak se máš? Pojď dál.
Richarde, než si promluvíme o tvé kanceláři-
Než si promluvíme o tvé kanceláři,
co se proboha stalo v kuchyni?
-Já vím. Myslím, že je tu myš. -Myslíš? -Jo, je!
Celá rodinka. Opravdu si myslím, že je potřeba uklízeč.
-Potřebuješ uklízení. -To stojí peníze. Bude to stát peníze.
Richarde, když tu budeš mít myši a dostanou se do auta,
nedostaneš je pryč a sežerou ti dráty.
-To nemůžeš dopustit. -To je dobrý argument.
Tady sedí Anthony? U pracovní desky?
Nesedí tu. Je mechanik.
Není to úplně kancelář. Buďme upřímní.
-Nechtěl jsem, aby to bylo moc přehnané. -Přehnané to není.
To se ti povedlo!
Božínku, to se změnilo!
Vážně řečeno, potřebuješ, aby to vypadalo trochu víc profesionálně
a dole, kdybych věděla, že to bude tak špatné,
přivezla bych si žluté rukavice.
Má pravdu.
Když sem někdo přijede jen tak, bude je zajímat,
jak se postaráme o jejich auto, když to tu takhle vypadá?
Ach, proč mne to vůbec napadlo? Velká pravda.
OK. Teď je za deset minut 2.
Když mi seženeš něco k obědu, co bych chtěla sníst,
což je opravdu, ale opravdu důležité, uklidím tu kuchyň.
-Ne, to po tobě nechci. -Ale já ano.
-Nechci, abys to dělala. -Já chci.
Shodím tě se schodů.
Nechci, abys to dělala,
-Ne, udělám to. Ne, sklapni. -Nechci, abys tu uklízela!
Není tu čím uklízet.
Ale je, viděla jsem to! Čistící prostředky jsou pro tebe neviditelné!
To je pravda. Sežeň mi hamburger.
-Min, jsi ale moc milá. -Sežeň mi hamburger!
Ach, mám z toho špatný pocit. Je to přímý rozkaz.
Ten poznám, když ho slyším.
Čistidlo, čistidlo, čistidlo, čistidlo.
Naši návštěvníčci musí odněkud přicházet
a mám podezření.
Ta věc s myšmi, Mindy má pravdu.
Žerou stará auta.
Nemůžu to tu provozovat zamořené myšmi.
Říkám si, jestli má můj domácí stejný problém?
Než to zmíním Hadriánovi,
Trochu zapátrám, jestli tu nejsou nějaké stopy.
Tedy, když je mám já, musím je mít od něj.
Víš, že Hammond běhá dole kolem?
Kvůli čemu?
Průmyslová špionáž!
Hledám pastičky, protože když jsou pastičky,
znamená to, že je problém a můžu jen říct,
"H, dostal jsem od tebe myši."
Kam bych šel, kdybych byl myš?
Co se tu poflakuješ po dílně?
Jenom se chci víc seznámit se sousedovým prostorem.
Podívat se, jak se máš...
Vypadalo to, že něco hledáš.
Máš někdy nezvané návštěvníky?
-Máš problém s myšmi? -Ano.
-Tak si prostě kup jed. -Jasně.
-Ty máš licenci na jed, jo? -Cože?
Takže kvůli myším musím papírovat.
No, ne, víc než to.
Nemám čas dělat si zkoušky na pokládání jedu na myši.
Tak tedy musíme někomu zavolat. OK.
-Ty někoho znáš? -Ne, žádny krysaře neznám.
-Nemám krysy, mám myši. -Ne, ale já krysy mám.
-To teď děláš ramena? -Ano!
-Všechno je tu větší, kámo. -No jo, dokonce i hlodavci!
Jasně. Jdu se tomu zase věnovat.
Ne, že by toho bylo moc.
No, Land Rover mám tam,
který je na expedici z Londýna do New Yorku..
Přes kanál, přes Barentsovo moře.
Rovnou dolů Aljaškou, Kanada, severní Amerika.
Kdy má být hotov?
Pokud se mi vrátí na čtvrtek příští týden,
můžeme pokračovat a udělat zbytek úprav.
Musíme přidat plováky, pohon, zvýšení karoserie.
To všechno se musí udělat po nalakování,
takže mne nesmíš zklamat.
Plánovali to totiž snad rok.
-OK. Dobře. -Rozumíš?
-Jo. Uděláme to. -Jsi hodný.
Mohlo to být horší. Ukázalo se, že má problém s hlodavci.
Taky to vypadá, že máme zakázku na rychlo.
Takže tu vzít musíme.
Musí ocenit, že nejsem Pepík z ulice.
Tohle vozidlo ke mně přijelo,
protože jsme firma a musíme splnit termín.
-Středa příští týden, jo? -Bude to hotové, děláme na tom.
Díky, H. Pozor na myši.
Anthony bude mít na starost Land Rover,
takže Neil a Andrew mohou pokračovat s Alvisem,
ale příštích pár dní,
si kluci budou muset poradit beze mne.
Mám dobrou náladu,
protože jedu na oblíbené místo na světě.
Buttermere, v Lake Districtu. Lepší to být nemůže.
Poprvé jsem tu byl, když mi bylo 17, šel jsem se psem od pobřeží k pobřeží.
Potkal jsem mladého kluka v mém věku, který bydlel ve vesnici na farmě.
Měl rád auta, motorky, holky, pivo.
Kopce. Ovce.
A od té doby jsme kamarádi.
Méně mluvíme poslední dobou o holkách, ale nic se nezměnilo!
Dobré ráno, Lou. No tak pojď.
Je úplně stejný jako před 30 lety, více méně.
Vždycky jsme si mohli vjet do vlasů, nikdo se nikdy neurazil,
a to je dobré přátelství a všichni moji přátelé jsou takoví.
Takže mám velké štěstí.
Nedávno mu umřel táta a to bolelo.
Byl to opravdový farmář z Lakelandu. Impozantní.
Dobrá. Kde je?
Bude tam, kde je ten hluk.
Tak jsem tady! Ano! Očividně!
Blíž to nejde.
Kámo, nakrmíš mi telata? Jenom se postarám o tuhle krávu.
-Tak já se tedy dám do práce, Lesi! -Rád tě vidím, mimochodem!
Zatraceně. Ahoj Richarde.
Rád tě vidím. Jaká byla cesta kámo?
O tom se nebudeme bavit. Ne, to se nestane.
Když se sem dovalím, je to jako: "Ahoj. Podrž tohle.
Udělej tohle." Jasně!
Jste nechutní opilci.
Chceš k tomu vločky, nebo jenom, jenom mléko?
Páni! A je pryč. Víc už z toho nedostaneš.
Můžeš je dát kámo na podlahu v mlékárně, prosím,
a dole na dvorku je modrá "kotouč".
-Naplň ho senem a přivez. -Kde je ten kotouč?
Uprostřed, dole na dvorku... Uprostřed.
Proč mluvíš v šifrách? Kotouč!
Zamotá se, chvála mu.
Přijde a trochu se motá,
ale normálně mne prostě vezme do hospody, abych byl upřímný.
Zdá se v pohodě a v procesu, na to že ztratil tátu.
Vypadá v pohodě. Nedělají ciráty.
Tady na vrchovině.
Farmář z vedlejšího údolí se zastavil a říkal: "Jak je?"
"Jak se má táta? Chvíli jsem ho neviděl."
"No, je v ústavu." "Aha, votrávenej?" "Jo." A bylo to.
Není třeba říkat víc a respektuji to.
-Tohle děláš každý den. -Jo.
Na tuhle cestu jsem si vzal hezký kabát.
Nevěděl jsem, že se hned pustím do tohohle.
Vypadáš štastně.
Opravdu se mi to líbilo. To bude stačit, to bude stačit.
Jdi to vyklopit, zbav se toho, a pak to bude stačit.
"Přijedeš sem s legračními městskými manýry a Londýnským mediálním nesmyslem.
Tady, vem si velký kýbl plný..."
Změnil jsem názor na snídani. Lesi, můžeme teď dělat něco okolo aut?
Lesův táta byl blázen do sporťáků Riley
a je to vášeň, kterou předal Lesovi.
-Není hotový. -Ne!
Je víc pohromadě, než když jsem ho viděl posledně.
-Lesi, jak je to už dlouho? 30 let, že ano? -Už?
Ano! No, má prasklý blok.
-Takže se musí vyndat motor. -A co ještě?
A pak se musí vyřešit brzdy,
protože prakticky neexistují.
A co s ním uděláš, až bude hotové?
Když jsem začal, vždycky jsem chtěl závodit.
I jenom jednou nebo dvakrát by mohla být legrace.
-Protože může být docela konkurenceschopný. -Je to vlastně docela silný motor.
A je dvoumístný.
To je, udělal jsem ho s výřezem na obou stranách,
aby tam bylo trochu víc prostoru. Když se posadím za volant-
Nedostaneš podbříšek-
-Dostanu tam své bříško. -Ten se tam nedostane!
Sud na zábavu. To je hraniční!
-Hele! -To není- -Naprosto zatracený komfort.
No, nesmíš nabourat. To je jisté.
Hele, ale máme- Jo.
No jo, hele, je to prostorné, kámo!
Dá se dokonce pracovat s pumpou na palivo. Auto-Pumpa!
Hele, tohle by bylo opravdu vhodné pro dva lidi.
Poprosil bys pasažéra, aby to udělal. Nech mne to udělat.
Mohl bys to udělat. Jo.
Na semaforech to bude vypadat opravdu divně, že ano?
Jo, jo. Zdravíčko. Pokračujte.
Nastartuje? Ne. nenastartuje!
Bylo to tak empatické "pink"!
Víc v sobě nemá.
Ideálně bychom chtěli, aby byla tyč řízení kratší.
Nemyslíš, že by v tom hrál jeden faktor,
a to že jsi ho prodloužil tímhle směrem?
No, prodloužil, ale to řízení tam mám
jen asi tři roky?
Co kdybychom zajeli do dílny a pořádně se mu věnovali?
-Vyhazuješ mne, kámo. -S tvým požehnáním.
-Děláš si srandu? -Dej ho na příves.
-Přijedeš ke mně. -Dobře.
Nemyslím, že si moc pokecáme.
-OK, máš to mít. -Dobře, jsme domluvení.
Prostě chci, kámo, představ si jak bychom si to užili!
-Zatopit pod kotlem. -Jo.
Viděl jsi tohle?
Ó, ta je skvělá. Je krásná.
Za určitého osvětlení bych po tobě docela skočil.
Myslíš. Vypadá pěkně.
Všichni mají rádi menšího kulaťoučkého pastýře v koženém kloboučku.
Mají? Nikoho takového jsem nikdy nepotkal!
Musím cvičit, utrhnout to holýma rukama!
To jsi udělal pěkně.
Myslím, že za pár let to budeš umět, viď?
-Rychlý dotaz. -Jo. -Tohle se musí vrátit ve středu
a bojují s tím sám, abych to stihl.
Takže se vyplatí, abychom odskočili od tohohle a dostali ho pryč dřív?
To chtěl, ne? Rychle vyřízené zakázky?
Přesně tak. Když to budu dělat sám, budu na tom ještě příští týden.
Teď je čas na žóglování. Přeskočit z jedné zakázky na druhou.
Starého Alvise musíme odložit.
Bude potřebovat celkem péči, abych byl upřímný.
Problém je, že jsou tam pitomé, pitomé věci, jako tenhle blikající zámek na dveřích.
Šťourat se v Lesově kolekci vozů Riley je radost.
Ó, tady je!
Tahle "Rapsódie v modrém" je replika závodního vozu z Le Mans z roku 1930,
kterou jeho táta vyrobil od začátku, a na rozdíl od červeného auta funguje.
-OK, kámo. Jsi připraven vyrazit? -Jsem připravený na vyjížďku!
-Vsadím se, že vypadáme hustě. -Myslím, že budeme vypadat.
OK, člověče, jedeme!
-Ó, to je trochu lepší, kámo. -Lepší, viď?
Pavučiny mizí. Zní super.
Když ho tvůj táta udělal, on ho vyrobil, že ano?
Protože žádný z těch plechů není původní, ne?
Ne, vyrobil ho. Prostě koupil hliníkové plechy
klepal je o spodní část kmene stromu.
A kapotu?
Jo, složil ji přes dlouhou násadu na koště, fakt.
Troubící podřazení.
Jezero!
Tedy jo! Trocha páry.
Ó, dochází nám palivo. Ó, nezapnul jsem palivo Richi!
-Ó, svoboda silnice v krajině. -Ó, počkej chvíli.
-A sakra. -Taky tam nedosáhnu.
-Kohoutek je venku? -Ne, ne, uvnitř.
Mělo to vliv na náš dramatický odjezd.
Jemine.
Zapomněl jsem, jak pěkný kus silnice tohle je.
Ale trochu nerovný.
Říká se, že je to jedna z anglických silnic, kterou musíte zažít.
Má povrch jak vlnitý plech!
-Vlnitý? -Vlnitý!
Předek trochu cestuje.
-To už jsem zažil. -Dal bych si pivo
Tenhle Land Rover je obzvlášť speciální.
Dostane namontované plovací zařízení
aby přejel kanál La Manche,
a pak přes Beringovu úžinu,
přes celou Ameriku do New Yorku
a bude to jediné auto na světě, které to zvládne na vlastní pohon.
Pokud dosáhne svého cíle, a doufám, že ano,
dostane se mu hodně pozornosti. Musíme ho nalakovat.
Musíme se ho zbavit a věnovat se zase Alvisu.
Těmhle v našem odvětví říkáme předvánoční kombinézy.
Musí se do nich udělat díra.
Jsem trochu nervózní,
tahle barva se moc dobře nestříká.
Lakuje světlou barvu na tmavý základ.
Opravdu potřebujeme, aby to dobře dopadlo,
protože nám prostě došly dny.
Lakujeme Land Rover v den, kdy jsme řekli, že bude nalakovaný.
Jde o to, že to do rána nebude jasné,
ale jak to pozoruji, vypadá to OK.
Zeptejte se Ellie. Ellie, která se mnou byla u mnohých nočních dodělávek aut.
Dokáže rozpoznat dobrou práci.
Jsem docela spokojený s tím, jak ten Land Rover dopadl.
Lidé si myslí, že jsou prostě hranaté, ale nejsou.
Mají zaoblené plechy, čtvercové plechy,
a musíte nalakovat vnitřek dveří, takže je to trochu složité.
Dalším krokem je vrátit všechno, co jsme odmontovali
a v podstatě projít všechno, co bychom bývali přehlédli.
Kde je spodní šroub tohohle?
-Ahoj kámo. -Ó, ahoj.
-Předáváš mi nové auto? -Jo, jo, jo.
-Jak ti s tím můžeme pomoci? -Mám spojler.
-Nastříkat stejnou barvou. -Jasně, jo.
Kdybys ho mohl namontovat. Jestli ne, udělám to já.
Ale chci, abys ho nastříkal, a pak se uvidí.
-Jo. -Tak to má vypadat.
Prioritou je pro mne dobře odvedená práce.
-Jo. -Na to cílíme.
Přijel jsi na správné místo. Dáme si záležet, aby to vypadalo pěkně. Jo.
Mluvil s kamarádem, který je mechanik,
a slyšel o naší nové peci.
Jako by se všechna ta investice začínala vyplácet.
Takže na Alvis tento týden času moc nebude?
Je to nenadálá práce.
Myslím, že jsme ji nemohli odmítnout.
Mohli bychom to zvládnout docela rychle.
Zařízení, které máme, používáme co nejlépe,
a taky si trochu vyděláme.
Až se vrátím do dílny,
rád bych viděl Land Rover
zářící ve žluté velbloudí barvě s černými blatníky a střechou, hotový,
protože Hadrián to auto dnes potřebuje zpět.
Má termín.
Už je skoro tma, ale zvládli jsme to.
Projednou plníme termín.
O tom spojleru Porsche ani neví.
Myslím, že bude překvapený.
Máme víc zakázek a tu, kterou rozdělal jsme také dokončili.
Dobře.
Jak to jde? Je žlutý.
Vypadá pěkně.
-Jsi s ním spokojený? -Jo, je to v pohodě.
Teď má správnou barvu.
Tohle auto bude hodně zničené.
Bude zničené. Ale až do té doby bude vypadat pěkně.
-Do té doby. -Máme tu Porsche.
To vysvětluje to Porsche! Kvůli čemu tu je?
Přivezl ho, protože mu kamarád říkal,
"Měl bys jet do 'Nejmenšího kolečka', protože mají zbrusu novou pec
"a mají nejlepší vybavení." Takže tu máme dvě zakázky.
-A co Alvis? -No, toho jsme se nedotkli.
-Proč ne? -Všichni jsme skočili na tohle.
Všichni? Aby se stihl termín.
Měla to být práce pro jednoho, nebo dva.
Nikdy by se to nestihlo tak rychle, jak chtěl.
Aspoň můžu připravit nějaké faktury.
Pojď dál. Kámo, nepochyboval jsem o tobě.
-Seš si jistý? -Ne, pochyboval. -Pochyboval jsi! -Zvládl jsi to. Jsem ohromený.
Můžou mi dát účet na 36 a půl hodiny.
Takže když to vydělím dvěma dny, je to 18,25 hodiny na den,
a to vydělím třemi za tři kluky-
-Spokojený? -To šlo, vydělal jsi peníze!
Vydělali jsme. O tom to celé je.
Když se ty hodiny sčítaly, myslel jsem, že budu říkat:
"Anthony, musíme mít ty hodiny pod kontrolou!"
Bylo to přesné!
-Je to OK? -Díky.
Dva dny, a hotovo. Ne, zrychlíme to.
Zatraceně.
To byl pravý opak, co jsem, fakt!
Tohle je vyřešená šifra Da Vinciho.
Co jsme právě dokázali, aniž bychom si uvědomili, že jsme to dokázali,
bylo splnit cíl.
Což udrží firmu.
A jak lépe to oslavit,
než víkendem šťourání se ve starých autech.
Závod trialu veteránů Herefordshire Vintage se odehrává přímo na mém prahu
a je to perfektní příležitost se tam vypravit
spolu s mými bratrskými místními milovníky aut.
Trial veteránů zjišťuje, jestli vyjedeš se starožitností
opravdu strmý, bahnitý, skalnatý kopec.
Jízda v terénu.
Už jsem to viděl, ještě jsme to nedělal,
ale teď to dělat budeme,
pojedeme v tomhle Fordu A, kterého byly vyrobeny milióny.
Byl vyrobený v době,
kdy silnice nebyly tím, čemu teď silnice říkáme.
V trialu veteránů se hodně používají, protože jsou levné,
a protože na ně seženete díly, protože se rozbíjejí.
Les se přihlásil jako dobrovolný kopilot,
ale pořád mám v autě ještě dvě místa.
Zajímalo by tě jet trial?
Co se v trialu dělá?
No, jede se po silnici k další etapě
a ta etapa je docela terénní.
-Jak to myslíš terénní? Hlína? -Jo.
Jak bych se zapojila?
No, další lidé v autě jsou potřeba, aby bylo zatížené.
Je to skvělá zábava.
Kolik lidí do týmu potřebuješ?
No, tebe a dceru, pokud je nějaká k dispozici?
Záleží na počasí?
Mindy, sedíš tu celá od bláta.
Je vichřice a přerušovaně prší.
Na to si nikdy nestěžuješ.
Ano, ale jen omezený čas.
Byla jsi tam hodinu! A my v tomto případě nebudeme.
-To je naprostá lež. -Je to lež.
Budeme tam celý den.
Říkám si: bude ho to stát,
protože se mi úplně nelíbí trávit den
poskakováním ve velmi nepohodlném starém autě
a promrzat a být mokrá.
S Mindy souhlasící s účastí na trialu v Herefordshiru
už potřebuji jen podpůrný tým pro případy poruch.
Dveře jsou otevřené.
-Kluci? -Ahoj.
Dobré zprávy. Jedinečná příležitost pro, řekněme dva z vás,
protože jedu na trial veteránů
a pár bych vás tam chtěl mít jako zálohu.
-A jeli bychom autem, nebo... -Ne.
Hezký výlet, trocha čerstvého vzduchu.
Vemte s sebou nářadí, pro jistotu.
A jak rozhodneme, kdo pojede, protože upřímně řečeno,
se mi moc nechce.
Je na to jen jeden způsob, že?
Budeme si tahat párátka.
Tobě se nedá věřit. Protože vím, že nechce jet.
-Dalo by se to říct z jeho výrazu. -Nechci.
Tenhle týden jsem makal jak šroub! Mám mít volný víkend.
Kdo si vytáhne nejkratší, zůstává.
Nechci losovat.
Ach ne.
Jsem na řadě
Máš dlouhou. Jedeš.
Ne!
-Nejlepší výsledek ze tří? -Ne, ne. Je rozhodnuto.
Dobrá, jedeme. Jako kdybych jela závod.
No tak trochu jo.
Ahoj holky.
Tohle jsou vaše pozice.
Dobře, že jsi zařídil, že neprší, že ano?
Dnes nebude pršet. Bude to pěkný den.
-OK. Jsme připravení vyrazit? -Jsme, ano. -Jsem připravená.
-Nejsou tu pásy. -Už se cítím nechráněná.
Pásy tu nejsou.
Dobrá, jedeme.
Životní zážitek! Jste vzrušené?
Chooka-boom, chooka-boom, chooka-boom.
Mám pocit, jako kdybych seděl na příliš velkém záchodě
a nohy mi skákaly přes okraj.
-Vypadá to jako těžká práce Lesi. -No, už jsem řídil jednodušší věci.
To je start! To je start!
Má to brzdy na...?
Ó, skvělé brzdy, skvělé.
Vidíš, už se ti to líbí.
-Jste tam v pořádku? -Je mi strašná zima na obličej.
-Doleva. -Jo.
Čekám, že můj podpůrný tým už bude na místě.
Těšili se na to.
Opravdu tu nechci být.
Ale na ta auta se dobře dívá
a mám svůj druhý nejlepší klobouk.
Páni!
Radši to vzali přes? Jo.
-Nevím, jestli tu smíme parkovat, ale už se stalo. -Dobré ráno.
Netuším, co se s námi dnes stane.
Vidíte Anthonyho a Andrewa
a říkáte si: "Ó, je hezké je vidět na výletě." Nicméně - proč?
Zřejmě jsou tu nějací vážní soutěžící.
-Jako lidé, kteří to opravdu žerou. -Proč mají mexické klobouky?
-Možná je to tým z Mexika? -Trochu vyčníváme.
Naše auto vypadá jako svatební.
Jejich jako ze Šíleného Maxe.
Lidé se musí na tohle auto dívat a říkat si:
"Naše auta jsou víc drsná a připravená."
Neinformoval jsem děvčata až tak dobře, jak bych měl.
Ještě jsem jim nevysvětlil, že jejich prací
je skákat, abychom měli dostatečnou přilnavost.
Jo, to jsem zbrabral, ale naštěstí kámoš Rob
autorita veškerých záležitostí okolo trialu tu je proto, aby jim to sdělil.
Když se budou protáčet kola,
a motor řve, skákat, skákat, skákat.
Skákejte společně.
Jinak budete vypadat jako při přípravě popcornu.
-Skvělé. -Máš náladu na skákání?
Nemůžu se dočkat.
Jsme na cestě na první etapu z mnoha.
Tu, tů!
Takže na hlavní silnici a pak doleva.
Ach můj Bože!
Brzda je napravo.
-Sešlápnul jsem špatný pedál. -Takže jsme skoro umřeli!
Co to děláme, šlapeme v den volna kilometry v blátě?
Býval bych se mohl dnes ráno natáhnout.
Jsme podpůrný tým, že ano? Přemýšlej o tom počtu kroků!
Už je to jen 640 metrů.
A to ani nemám holínky.
Sem by se nedalo dojet.
-Řídit bude tvůj táta. -Ó, Ježíší!
Měl sis vzít holínky.
Představuji si, co musíme udělat.
-Nemůžu se dočkat. -Já také. -Nemůžeš? -Jo, hodně.
To je ale blbost, kvůli které být nedočkavý.
-No, ne úplně. -Řídit staré auto do vrchu.
Vsadím se, že z toho lidi mají docela přívaly adrenalinu.
Nemám rád přívaly adrenalinu.
Nechci to zažít.
Za chvíli mne přejedou.
Blíží se auto. Tady to je.
Ó, podívejte! Skvělé.
O tom to je.
To je ale blbost.
Zmačkaný k smrti Morisem 7.
Děkuji mnohokrát.
-Nějaké rady? -Držte se vlevo.
-Držet se vlevo. Jo. -Tým je připravený?
Dobrá, OK. Dobrá, OK.
Ó Bože, to bylo trochu...
-Drž se vlevo. Drž se vlevo! -Pozor na tu vyjetou kolej!
-Jsme v pořádku! -Ach můj Bože! -Otevřely se dveře!
Nemůžu vyjet z té koleje vlevo!
-Dostanu infarkt! -No tak, autíčko!
Ó, kolej vede na velký strom!
Skákejte! Skákejte!
Skákat, skákat, skákat! Jako šílenci!
Nevidím, kam jedu!
Tohle by mohl být vrchol! Myslím, že je to vrchol!
Jsi připravený? Nevidím ven!
To je celé? Musíme zastavit, člověče.
-Jsem totálně od bahna! -Zvládli jsme to?
-Zvládli! -Kam jedeme teď?
Tady jedeme špatně,
protože jako tyhle kopce, nevypadají moc kopcovitě.
Nepředjeli jsme trialové auto, což je ještě víc znepokojující.
Ó, kudy teď?
-Začíná to být víc kopcovité, ne? -Když pojedeme touhle cestou, tak ano.
Touhle to nevidím.
Hele, jo. Ó, trialové auto!
Myslel jsem, že je to on. Má stejnou barvu.
Myslel jsem, že je to on.
Být tu a vidět kámoše Roba,
uprostřed toho všeho mne přimělo k zamyšlení.
Pokaždě, když ho míjelo auto: "Jo, tomu jsem opravoval chladič."
"Jo, to jsem dával dohromady."
Proto tu je.
Protože tu každý naboří, a pak, on to dává dohromady.
Je to velmi chytré a vím, že přemýšlíte o tom, o čem i já.
Vzdávám to. Nemám tušení.
Viděli jsme všechna auta z trialu, kromě Richarda.
Nikdy jsem ještě svůj šťastný klobouk neměl. Tak proto asi!
Ale ne. Další auto, ale ne Richard.
-Zdřímneme si? -Je to tu celkem pěkné na sluníčku, že?
-Dal bych si šlofíčka. -Jo, myslím, že si dám.
Je to celkem stresující. Velmi stresující.
No to je výhled, že jo?
Páni. Hele, vstávat!
Páni, tati! Ó, pozor!
Problém se zatáčením. Tady je povidnná zastávka.
Jo. Takže zatáhnout pro naprosté zastavení.
Dobře. Budeme tu muset skákat, že?
-Chceme být vlevo. -Jsme připravení? -Jo! -Skákejte jak magoři.
OK, tak tedy. Skákat, skákat, skákat.
Hele! Skákat, skákat, skákat, au, skákat!
Zatraceně...!
Zkusím to, jestli se rozjede.
-Skoro, jste připravení? -OK.
-Pokračuj. -Připravení?
Skákat, skákat - zkuste skákat. No tak kámo.
Pokračuj. Jste připravení? Jedna, dva, tři.
No tak! Jasně!
No tak!
-Zapadli jsme. -Safra.
Dojdu pro kluky.
V době, kdy jsem našel mé důvěryhodné mechaniky,
Les a holky zmizeli do hodpody.
Takže, když ho vytáhneme, pivo je na mne.
Celý den jsem vás neviděl.
Měl jsem plné ruce práce prosazováním dobrého jména Nejmenšího kolečka.
Ale je úžasné, jak jsi nás našel, když jste uvízli.
Tady je. Jo, já vím.
Mohlo by to jít, když trochu zatlačíme. Zkus to.
Dobře.
Hej-rup! Nic!
Ó, Richi, Richi, Richi! To nepůjde.
Nevyjede. Jo, doufám, že je to bláto!
Pociťuji nedostatek zapálení pro věc.
Kámo, je to promočené. Co tu vůbec děláme?
Jsme zapálení do aut.
Děláme to v práci i ve volném čase, a tohle je volný čas.
Jenom ne v tuhle noční hodinu!
Vnuklo mi to skvělý nápad,
který vám vysvětlím v dílně.
Chci slyšet vodu tekoucí do vany a vidět rozestlanou postel.
Teď to vysvětlovat nebudu,
protože se obávám, že byste to nevnímali.
Děláš mi starosti.
Ohledně podnikání je to geniální nápad.
Co kdybychom začali závodit jako tým Nejmenší kolečko v tomhle MGB GT?
Nebude to ale jednoduché. Znamená to pár tisíc.
-Už jsi s tím začal, že jo? -Trochu.
-Tati! -Musíme se zbavit těch myší.
Dáme jim elektrická křesílka?
Tohle je dílna, a ne Zelená míle!
Jsme skoro na rychlostním limitu!
Titulky Neo_Moucha ©2022
Titulky Neo_Moucha www.tgtforum.cz