-Tentokrát... -Tak dělej.
..závodíme, abychom připravili starého kamaráda ne velkou show...
Nikdo nikdy nevidí Oliveru špatnou tvář.
-Vidí mazlíka Olivera. -Nemoho uvěřit,
že jsi nečetl ta malá písmenka!
..dlouhodobá zakázka připraví další zdržení...
-Myslím, že jsem našel prasklinu. -Tahle zakázka tě stojí peníze.
No, je to strašlivé.
..a pro Anthonyho je to okamžik pravdy,
když se snaží stát opravdovým závodním jezdcem.
Dostane licenci, když ji udělá.
Začíná to být reálné.
Ještě nezapaluje svět, ale jede, to mu uznávám.
Nastartujte je! Jedeme!
Splnil jsem si celoživotní sen.
-To je všechno vaše? -Všechno naše.
Založil jsem firmu na opravu veteránů
se zázračnou automobilovou rodinou Neilem, Anthonym a Andrewem Greenhousovými.
Tati!
Ale stala se z ní propast na peníze...
-Špatné, špatné, špatné! -..a pokud rozpočet brzy nevyvážíme...
-Deset? -Ale rozpočet je deset!
-..doopravdy hrozí, že zkrachujeme. -Vůbec to nejde dobře.
A tak jsem přišel s ambiciózními novými nápady.
Vítej v klubu.
Musíme se prostě vnutit do vyšší třídy.
Dokonce se dáme na závodění, abychom našli auta, co potřebují naši pomoc.
Teď asi není vhodná chvíle zajít tam a dát mu vizitku.
Jsem rozhodnut proměnit mou celoživotní obsesi...
No tak, autíčko! ..ve vzkvétající firmu.
Nastartuje? Ne.
Je to dobrý nápad?
Něco jsem se naučil.
Je dobré moci naši práci ukázat
ukázat, co v dílně dokážeme.
Ale když vůz dokončíme, vrátí se k majiteli
a nic nám nezbyde, takže potřebujeme auto na vystavování.
A dostal jsem nápad.
Nechci nic nóbl, protože by to trvalo moc dlouho...
a musí to být něco, co můžeme rychle a levně
proměnit v zázračnou věc, a tady je.
Vidíte, je to Oliver.
Nebude stát majlant ho připravit.
Jo, je trochu zaprášený.
Nejezdil jsem s ním od toho otevírání dílny,
a něco z něj...
chci říci, má problémy, ale není to velká renovace.
Můžeme celkem levně udělat zlepšení.
Ó, to je celkem hodně prachu. Já... Jo, to nepotřebujeme.
Ano, rád tě vidím.
Vidíte?
Můj Opel Kadett z roku 1963, Oliver,
jednou mne převezl přes střed Afriky
v jistém dobře známém TV pořadu.
Doufám, že by jeho sláva mohla přesvědčit kluky, že je to dobrý nápad.
Mám starý Jaguar XK120 rozebraný na díly, který bychom mohli udělat úžasným,
ale stálo by to 150 táců pracovních hodin.
Tohle už mám, a jakmile ho někdo v pořadu uvidí,
řekne si: "Počkat, je to to malé žluté auto, kterým Hammond..."
"počkat, je."
Chci, aby Oliver jako výstavní vůz byl co nejoriginálnější, co to jde,
a v tuto chvíli má špatnou barvu.
Sktrukturálně je v pořádku.
Můžeme mu jen celkem rychle dát správný finiš a...
A bude přitahovat pozornost, ne?
Ne, ne. No tak, Olivere.
Myslím, že máme...
Ó, umíráme.
Ó, božínku. Ale hele, hele, hele.
To... Vidíte, to je celý Oliver.
Ach ne, porouchal se, ale hele, kde k tomu došlo.
Propašuji ho na konec téhle řady aut
a může předstírat, že je na prodej.
Zatraceně!
Je to trochu trapné.
Porouchal se cestou, abych jim ukázal, že je to dobrý...
Jo, to je ironie, že?
Víte to je charakter a osobnost.
Zatracený vtipálek.
OK.
Haló?
Jasně, vezmu věci, přijedu a...
OK. Budu tam za chvíli. Počkej.
Je to perfektní auto!
Jen potřebuje olíznout barvou a je připravené.
Co dnes děláme? Ó, zachraňujeme Richarda.
Bude na krajnici a kolem něj dav lidí.
"Ach, Richarde, můžeš se mi podepsat?"
Pozor a usmívat se!
-Takže lidé to autíčko znají? -Jo, Oliver.
Jo, můj nevlastní táta už to říkal.
To je Oliver. Foťte.
Počkat. Ó, on je, on je u prodejce.
Přímo na nádvoří!
Dobrý den, pane. Děláte financování?
Vážně, pojď se podívat
Podíval jsem se dovnitř a jsou úplně celé zkorodované
-a myslím, že nemá silnou jiskru. -Ne. Nemá.
Potřebuje elektronické zapalování.
Co děláš, že s ním jezdíš?
-Neděle? -Ne, dostal jsem nápad.
Potřebujeme auto, na kterém bychom lidem ukázali, co dokážeme, auto, které přitahuje pozornost.
Je sice milým autíčkem,
-ale má špatnou barvu. -Ne, máš naprostou pravdu.
Nemá barvu, kterou měl, když jsem s ním jel napříč Afrikou.
Byla to víc hořčičná žlutá, než je tahle,
-která je trochu moc citronová. -Jo, jo.
Mohl bys ho rychle nalakovat.
-Myslím, že je to dobrý nápad. -OK.
-Myslíš, že nastartuje? -Nevím.
Připravený?
To bylo ono. Analogové zapalování ze staré školy.
-Uvidíme se v dílně. -Přijíždí celebrita!
Ó, kámo, počkám na velkou mezeru, neboj se.
Mizíme.
Mechanika nikdy nezklame.
Podívejte, kdo to je.
Ach!
Dobře, teď ten nápad musím prodat ostatním.
-Oliver. -Já vím.
Takže ho tedy necháváš pěkně čistého?
Jo, byl trochu zaprášený, ale...
ale přivezl jsem ho z jednoho důvodu.
-Jo? Co! -Problémem je, že když nějaké auto doděláme,
vrátí se zákazníkovi, takže potřebujeme předváděcí auto.
-No, každý zná Olivera. -Přesně tak.
Nabarvíme ho na barvu, jakou měl v Africe,
což byla víc hořčičná žlutá, ale to zjistíme.
Je to jednoduché.
Ocelové disky s poklicemi by na něm vypadaly správně,
a vnitřek není tak špatný.
Sedačky nejsou potrhané.
-Ne, sedačky jsou dobré, vyčistí se. -Potřebuje vyčistit.
Takže to je ten návrh, co myslíte?
-Žádné šílené termíny? -Ne.
-Dobře. -Je to skvělý nápad.
Kolik dílen by ho chtělo mít...
-Kdybychom byli někdo jiný... -Skočili by po něm.
-Dobře, uděláme to. -Tak tedy začněme.
Nikdy jsem neměl nápad, který by tak snadno prošel, nikdy, za celý život.
Jsem ohromený. Je to divný pocit.
Jenže za vším, co dělá, vždycky něco vězí.
Máte pocit, že to někam vede.
Zatímco se Andrew s Anthonym soustředí na některé placené zakázky,
Neil a já můžeme pracovat na Oliverovi.
-Tady je ta barva. -Cože?
Takovou měl barvu.
Podívej. Podívej na ten rozdíl.
-A to je Oliver. Tuhle barvu chci. -Jo.
Ze všech aut je tohle to, na kterém chci nejvíc pracovat.
Není to jen tak ledajaké staré auto.
Prožili jsme spolu dobrodružství,
v opravdu důležitém čase mého života.
Top Gear se zrovna stával mezinárodním TV pořadem,
mé dvě dcery byly malé, velmi, velmi malé.
Byl jsem jiný chlápek.
Jiný čas.
Brát Olivera na výstavy aut je jedna z cest,
jak generovat novou práci pro Kolečko.
Další je náš plán závodit mezi veterány
a dnes doufám učiníme významný krok tím směrem.
Nejmenší kolečko jede závodit, děje se to.
Máme auto.
V tom typu závodů, které budeme jezdit, máte obvykle dva jezdce.
Jeden je profík, a toho už jsem zařídil.
Už jsem s ní pracoval.
Možná ji poznáte.
Tím druhým je obvykle někdo přímo z týmu, většinou mechanik,
protože jejich prací je vyjet v ten den jako první,
odjet prvních pár kol, ošahat to, ujistit se, že auto funguje,
a propracovat se na dobrou pozici pro předání profíkovi.
Je to obrovská zodpovědnost a z našich lidí se tuhle,
když jsme závodili na motokárách, vyvrbil Anthony.
Dnešek je o tom zjistit, jestli to bude fungovat
na řádné závodní trati v řádném závodním voze.
A setká se s naším opravdovým profíkem.
Jedu ho vyzvednout.
Doufám, že je připravený.
Nezeptal jsem se tě, což jsem asi měl,
už jsi někdy závodil na opravdovém okruhu, ne...
-jen na motokárovém? -Ne.
Byl jsem se na okruhu dívat, ale nikdy...
Doopravdy, fyzicky, na opravdovém okruhu.
Ale jsem si vědom, že celkem dost visí na tvých ramenou...
Jo, cítím to.
-Je to jako klukovský sen. -Jo, je to tu, kámo.
Máme závodní dráhu, máme auto, a máme závodního jezdce.
-Abbie, Ahoj! -Ahoj.
Díky, že do toho jdeš. Seznam se s Anthonym?
-Žákem? -Anthony, ona je závodní jezdkyně.
-Jo, rád tě poznávám. -Udělej jednoho z něj.
Kdybych měla hledat něco jako perfektního jezdce,
byl by to někdo, kdo se nebojí, je šikovný,
opravdu dokáže naslouchat a cítit auto,
a někdo, kdo je hodně, hodně fyzicky fit.
Opravdu tam pojedu
s profíkem v pořádném autě.
Nebudu lhát. Trochu to na mne doléhá.
A jede.
Až bude zelená, nešlapej až na podlahu, jenom postupně přidávej.
Tak, přeřadit výš a koukat dobře dopředu,
sledovat tu červenou šipku,
brzdit rovně až k červené.
Pustit brzdy, přes vrchol zatáčky, dívat se dopředu
co bude dál. Dobře. Pořád je správně na zemi.
Pomáhá mu kde brzdit, říká mu, kde na to šlápnout.
Právě začal ždímat trochu víc výkonu.
Pokračuj, trochu víc. Trochu víc, trochu víc.
Sebevědomí.
Většinou se děje to, že si buduješ sebevědomí, a pak nabouráš.
Trochu rychleji, tady dolů,
dívej se dopředu na červenou šipku.
Teď na brzdy.
Dobře, to je ono, pořád brzdi, pořád... Víc brzdit, víc, víc. Pustit.
Pár jiných aut ho předjelo, ale je to jeho první kolo.
Pokud bude Anthony závodit za Kolečko, bude potřebovat závodní licenci,
a na to se bude muset zlepšit.
-No, neječeli jsme. -Ne.
Nemůžu ječet, protože když ječím,
Richard mi sebere mikrofon.
Vidíš kde dělám chyby.
OK. Tyhle dvě čáry. Takže tohle je tvá rychlost.
Vlastně jsi mírně lepší, co se týká rychlosti,
v kolech kolem konce.
Začal jsi na 1:50
a jel jsi pak za 1:37.3.
Teoreticky, tady, což je v podstatě když spojíš
každou zatáčku perfektně,
našel bys další skoro 4 desetiny sekundy.
-Takže počítač říká, že toho jsem schopen. -Jo, jo.
Tak to tedy zkusme.
Je vidět, kde ztrácím čas, tak teď,
když se dokáži přiblížit 1:36 celých...
Myslím, že to je devítka, budu velmi, vemi šťastný.
Takže až k červené. Brzdit dřív, než si člověk myslí.
Zatočit. Narovnat to a pořádně.
Přeřadit výš. Výš. Výš, koukat na červenou.
Teď brzdit. Hezky.
Dobré či špatné zprávy?
-Zajel jsi 1:32... -Dva?
-..celých 98. -Ach! -Takže jsi se zrovna vešel do 32s.
-To je ono! S tím jsem spokojený. -Je to naprosto šílené, kámo.
-Porazil jsi jeho čas. -Díky. -Byla jsi naprosto skvělá.
Když dnes ráno Anthony přijel, říkala jsem si:
"Jak z tohohle člověka uděláme závodníka?"
ale opravdu se za den o tolik zlepšil.
Myslím, že Richard dobře vybral.
Ještě toho hodně přijde. Budeme víc trénovat.
Abys dostal závodní licenci.
-No, jo, zapomněl jsem... -A horizontem je první závod.
To byl pro Kolečko velký den, ne?
Anthony ukazuje potenciál jako správný závodník,
ale nemůžu si dovolit, aby už položil své denní zaměstnání.
Obzvlášť, když tou prací je dokončit náš největší projekt,
renovaci Alvise z roku 1952.
Sundal jsem hlavu motoru z Alvise
a udělám test těsnosti, zaplním komoru a uvidíme, jestli tam tekutina zůstane.
Jestli ne, máme problém.
Je to teď hra na trpělivost, zjistit jestli se hladina změní.
Ó, počkat.
Co je to?
Ó, to není dobré. Myslím, že jsem opravdu našel prasklinu.
Ó, to jsme nechtěli vidět.
Už jsme souhlasili s renovací Alvise za konečnou cenu,
pro Neilova loajálního zákazníka,
ale nová hlava válce součástí dohody nebyla.
Dobře. Takže jdu za Richardem.
Velké starosti s Alvisem.
Anthony neví, kolik hodin na něm má Neil,
Neil neví, kolik hodin má Anthony.
Myslím,
že nerozumí tomu, jaký vliv to má na tok peněz.
-Kamlo, ahoj. -Můžu dál?
-Jo, pojď dál. -Jsi hotový, jo?
Takže, nevím, jestli víš,
že jsme s Mindy zaleji do dílny
před pár týdny?
Slyšel jsem o tom.
Ptala jsem se jich na aktualizaci ohledně Alvise.
Hodin je pořád o hodně víc, než jsme odhadovali. Jo.
Ale, promiň, můžu k tomu jen dodat?
-Není hotový. -Ne.
Takže všechny ty výdaje na něm navíc musí teď uklidit firma.
-Opravdu tě ta zakázka stojí peníze. -Jasně.
Je to opravdu docela špatné. Hmm.
Mezitím jsem měl další nápad. Jo.
Rychlejší způsob, jak rozproudit firmu.
-Ukázat lidem, co jsme dělali. -Jo.
Protože jinak, prostě nevědí.
-Takže potřebujeme předváděcí auto. -Jasně.
-Brát ho na výstavy a ukazovat lidem... -Jo, dobrý nápad.
-a mám perfektní vůz. -Pokračuj.
-Olivera. -Kolik to bude stát?
Nebudeme to účtovat sami sobě, ne?
Tedy, není to zakázka.
Ale stále je to práce na úkor placených zakázek.
Udělám ho co nejrychleji to jde, najdu příležitost,
kam ho vzít a uvidíme, jestli dostaneme práci.
S tím jsem s tebou za jedno Richarde. Souhlasím.
Musíme o sobě dát vědět.
Ale mezitím, musíš pochopit, že celou dobu,
co kluky stahujeme z placených zakázek,
živíš firmu ty.
-Platíš za její chod. -Velmi dobrý způsob, jak mne donutit na to myslet.
Je to děsivé. OK, provedu.
No, nebylo to tak strašné jako některé naše schůzky, co jsme měli,
ale není pochyb, že teď stále podporuji chod firmy
z vlastní kapsy.
To je prostě fakt.
Dostaneme se tam.
Asi poznáte, že jsme trochu uklízeli,
protože přijde zákazník. Michael, majitel Alvise,
který je stále v budově,
se musí dovědět o problému, který jsme zjistili s hlavou válce,
protože u tohohle auta bojujeme s penězi.
Nabídli jsme mu 15 se slevou.
A ty už jsme utratili.
Nepracují jen kvůli tomu, že jsi přijel,
jinak na něm opravdu pracovali.
-Vážně ano. -Je to velmi působivé.
-Motor. Uf! -Anthonyho spojky.
-Prasklina vede do lůžka válce. -Je oddělený.
A tamta, také začíná.
Takže je jasné, že odtud je několik možností.
První, prověřit, co by znamenalo tuhle opravit...
Protože problémem je, že když se svaří,
musí se to udělat strojně,
takže to znamená víc nákladů za práci, než to dostat tam...
A pak, osadit ventily zpět.
Jiná možnost je 800 babek za náhradní hlavu
a třetí možnost je, záleží na tobě,
bude to na tvou zodpovědnost...
Tvůj risk.
..je to potenciální problém... Ne, když děláte tohle všechno.
Myslím, že odpověď je dát novou hlavu.
Další věc, na které jsme se s tebou nedohodli, takže je to naše chyba,
zjistit, jestli by byla možnost postupného financování.
-Jo, jo, můžeme... -Protože, tedy, udělali jsme...
Docela dost práce, víš?
Je skvělé vidět na Alvisu postup
a, jako vždy, to končí jako nákladnější cvičení,
něž člověk asi původně doufal.
Takže musíme odůvodnit, co jsme říkali, že věci budou stát,
ale je naprosto rozumné u zakázky takového rozsahu říct,
"OK, účet bude asi 50 táců,"
"ale můžeme o něco z toho poprosit, abychom to rozjeli, prosím,"
"protože jinak zkrachujeme."
Anthony musí zajet do Silverstoneu na řidičský test,
jeho licenci,
a nepochybuji, že je dobrý řidič,
o tom není pochyb, ale není studijní typ.
Myslím, že se bojí, že to pokazí,
kvůli psanému testu.
Tak trochu panický mód, když se blíží test.
I když si myslím, že praktickou zkoušku zvládnu,
co se týká teorie, když selžeš, neuděláš test.
Mohlo by to být celkem trapné,
protože ve mne Richard vložil mnoho důvěry, abych to zvládl.
Snažil jsem se mu pomoci a vím, že je bystrý kluk.
Je to můj syn, vím to.
Viděl jsem ho rozebírat motory Mercedes V6 na součástky,
byly po celé podlaze...
Bez fotek, bez telefonátů, a celé je zase sestavit, perfektně
a když mu dáte auto, dokáže ho řídit.
Když byl kluk, brával jsem ho na motokáry,
a jezdil s lidmi, kteří byli opravdu zkušení
a "Tohle je můj syn, je nejlepší řidič."
"Je skvělý," "Jo, on je bývalý to a to toho a toho"
a Anthony nikdy nic neříkal...
a všechny je porazil.
A poslouchali jste pak ty výmluvy.
"No, on má špatný den" a celá ta banda
a říkal jsem si "Ne, ty ne, právě jste ho poznali."
Tak jsme tu, míříme do Silverstoneu, domova britského závodění.
Opravdového britského závodění. Tak jak se cítíš?
Nervózně. Naposledy jsem dělal test před 18 lety.
Nenech se tím znervóznit,
že máš veškerou budoucnost firmy ve svých rukou.
Ahoj kluci!
-Ty musíš být Anthony. Steve. -Správně, jo.
-Vy musíte být otec. Ahoj -Rád vás poznávám.
Vítejte v řídícím stanovišti Silverstoneu.
Je tu pěkně a chladno, že?
Prozatím. Myslím, že se budete potit...
Jo, taky si umím představit proč.
Prosím. Posaď se.
První, co musíš udělat, je zkouška.
Jasně, protože je opravdu kritické,
obzvlášť dbát na věci jako vlajky.
Takže v první části si nesmíš dovolit jedinou chybičku.
15 minut. 15 minut.
15 minut, a jsem zpět. Perfektní.
Není tu prostor na chyby.
Pokud lidé zkoušku neudělají,
naprosto a jednoznačně,
neuspějí v tom celém.
Písemný test jsem naposledy dělal před 17 lety.
Je to celkem těžké,
protože si půlku věcí, co jsem četl, nepamatuji.
Pro nováčka v tomto sportu
je to technické, jako dělat si pilotní průkaz.
Musíte dosáhnout 100% u prvních 18 otázek.
A to je vše. Dělal jsem, co jsem mohl, ale uvidíme.
Jsem moc nervózní, abych mu to dával, pro případ, že se mýlím.
Nevoní to tu moc novotou. Ne, ale snažil jsem se, co jsem mohl.
-Chceš mi to předat? -Ne.
No, já vím, že nechceš.
-Podívejme se na to. -Ach.
No, první stránku má správně, zná své vlastní jméno.
Vyděšený a vystrašený.
Jako čekat na narození vlastního dítěte,
když vám žena začne rodit, že jo?
Nenechá mne projít jen kvůli tomu, co dělám.
Myslím, že pokud něco, bude na mne přísnější...
..kvůli tomu, pro koho dělám.
Ty, můj kluku...
..si můžeš oddychnout.
-Udělal sis domácí úkoly. -Ach, díky!
-Udělal jsem je. -Udělal jsi je, úžasně.
Škoda, že jsi to takhle nedělal, když jsi byl ve škole.
Nebyl bych tu, že ne?
Doopravdy jsem něčím prošel.
-Pojď sem. -Jo.
Je to můj okruh, ale podělím se o něj s tebou.
Možná ten nejtěžší okruh na světě,
takže to je pro tebe výzva.
Nemusíš trhat rekordy,
ale potřebuji vidět, že tu práci zvládneš
aniž bys ohrozil sebe nebo někoho jiného.
Pokud dostaneš hodiny, pokud budeš vypadat nebezpečně,
pokud nebudeš poslouchat pokyny, propadneš.
Tohle není hra.
Je to vážná práce.
Dostane licenci, pokud si ji zaslouží.
Nemám o tom žádné iluze.
Na motokárách je docela dobrý, to mu uznávám,
ale tohle není úplně motokárový okruh, že ne?
Silverstone, začíná to být reálné.
OK. Chceš mi ukázat, co dokážeš?
Ukážu ti, co dokáže jednička a dvojka.
Do toho, Anthony!
Teď musí nechat promluvit svou jízdu.
Takže zaprvé,
dívej se co nejvíc dopředu, to ti pomůže.
Vnitřkem, to je pěkné, opravdu hladce.
Tady jede!
Ještě z něj svět nešílí, ale jede, to mu uznávám.
Tak to pojďme všechno dát dohromady, protože už musím zmlknout.
Musíš to zvládnout sám.
-Potí se ti dlaně, co? -Není to pro Anthonyho jen příjemné.
Hodně na tomhle záleží.
Pěkně.
Dobře. Tempo je dobré.
Tady jede.
Jeď, kluku! Ukaž jim to!
To bylo rychlejší.
To bylo rozhodně rychlejší.
Tohle je tvůj zatím nejlepší výkon.
Nechci ti přehnat sebevědomí,
ale jedeš pěkně a plynule.
Páni!
Pokud dnes projde,
nebo ho to nastartuje pro výhru nějakých pohárů, bude to dobré.
Dobré pro firmu, dobré pro Kolečko, dobré pro nás pro všechny.
Silverstone. Ten jsem si užil.
Bylo to vážně docela dobré.
OK, projdeme si to.
"Předvedl adekvátní vidění jak vpřed, tak periferní." Ano.
"Informovanost a ohleduplnost k okolním vozidlům,"
byli jsme tam jediní, nebyl problém.
Nemyslím, že by Steve Deeks bral zajatce.
Prostě by mu to řekl, kdyby si nemyslel, že dokáže jezdit, řekl by mu to.
'Přechod', 'brzdění před zatáčkou',
vlastně, na nováčka, velmi dobré.
Za to ti dám jedničku.
Takže tady je klíčová část, prošel, či ne?
Vítej ve světě závodních jezdců.
Díky.
Obrovský zázrak mého života.
Opravdu jsem prošel...
zaprvé, teoretický test, a zadruhé, opravdický test řízení
pro mou licenci nováčka.
Vlastně jsem na kusy.
Opravdu jsi to zvládl. Dobrá práce, kámo. Kolečka jednou závodit.
Věděl jsem, že to dokážeš. No tak. Pojď na to.
Sem s ním! Dobrá práce.
Další věc na odškrtnutí je opravdový závod.
Vyjet tam a zjistit, jak jsem na tom oproti ostatním.
Jaký je dnešní plán?
Dneska je v plánu ho celé odstrojit,
a pokud to bude možné, vyčistit stropnici a sedačky.
Sakra! Bože!
Aha, skvělé. Lézt do auta, když jsem pod ním.
Skvělý nápad.
Je docela vhodné, že nakonec zemřu pod Oliverovými koly.
To je ono, to je ono, to je ono. A je to.
Ach Bože!
Neil si myslí, že můžeme Olivera nalakovat a připravit na vystavování
za plus mínus týden.
Už musím jen najít výstavy, na které bych ho vzal.
Průzkum.
Je potřeba brýlí na průzkum.
Výstavy aut ve Spojeném království.
Chci se tak nějak dostat od těch Betleyů,
jsou skvělé. Mám je rád, ale chci víc normální věci,
kam by Oliver zapadl.
Hloupý dub?
Ultimativní uliční vozidlo. Skvělé, ale ne pro nás.
Sraz supersportů v Prestonu. jsem si jistý, že je skvělý,
ale očividně to budou jen supersporty.
Ó, Festival nevyjímečných.
Preferujeme L nad SR,
Populary nad Cosworthy, Renaulty nad Rolls-Royce.
Tedy, nejsou to Lamborghini a Bentley, že?
Perfektní. To jsou naši lidé.
Když tam pojedeme s Oliverem, bude naprosto zářit,
protože je to nejnudnější kdy vyrobené autíčko.
Je to celkem brzy...
..ale postup prací je takový,
že si nemyslím, že by to byl problém.
Než budu mít příležitost sdělit ty novinky,
má to trochu háček.
Ach!
Sakra! Celý den mne bolelo v zádech,
ale udělám... Jen je předkloním a jen "uf". Ach!
moc mne toho nezastaví, ale když už mne něco zastaví,
celkem snadno to přiznám.
Co tvá záda?
Opravdová agónie, a myslím tím opravdová agónie a v... Jo.
-Prošlo kolem... -Špatné, špatné? -Opravdu se nemůžu postavit, špatné, jo.
-Opravdu to musíme napravit. -Já vím. Vážně, jsem v agónii.
Ne, ale potřebuji se k němu dostat, protože se musí připravit.
Jenom namíchám tu barvu...
Našel jsem událost, kam ho vzít.
Takže mne tvá záda trochu děsí, protože je to tenhle víkend.
-Cože? -Je to tenhle víkend. -Promiň, cože? -Je to tenhle víkend!
-Děláš si srandu, že jo? -Ne, hele, ale...
Chtěli jsme... Než to, chtěli jsme... No, my... Hele.
Vnitřek je připravený na barvu.
Je to perfektní událost a chci tam dostat tohle auto,
protože tam Oliver zazáří.
Pokud máme mít šanci, že bude Oliver nalakovaný
a připravený na výstavu, potřebuji opravit Neila, a to brzy.
Jasně.
Znám neuvěřitelně dobrého osteopata.
Napravil mne, a to jako že mne přivedl zpět ze záhrobí.
Stupeň bolesti 1-100?
V tuto chvíli, zhruba, nepatrných 20.
Jakmile jdu, je to na 150,
na stupni "zhroutit se na podlahu", takže to není dobré.
Můžeme přijít v pět?
Ó, to je tak milé, že to udělá. Děkuji.
-Dobrá, myslím, že to musíme udělat. Pojďme do toho. -Jedeme.
Musí být nalakovaný do konce zítřka, aby se stihla ta výstava.
Ráno nebyl problém, a teď už máme zase termíny...
Vážně to není vtipné.
V podstatě jsem našel perfektní událost pro tohle auto, je v sobotu.
Už zase se Richard Hammond objevil s termínem za dva dny
a jedním člověkem, který na tom může pracovat.
-Zvládneš nastoupit? -Jo, zvládnu, díky.
Ach můj, můj, můj.
Ach! Proč já?
Proč já?
Včera jsme Olivera připravili co to šlo, ale nemůžeme ho nalakovat.
Neil se doufáme dnes vrátí a dokáže to.
Pokud nepřijede, nebo bude pořád porouchaný,
no, budeme mít jiný problém, s kterým se vypořádat, že ano?
-Dobré ráno. -Dobré ráno.
Ach můj Bože. Usekl sis nohy.
-Ach! -To nejsou dobré zvuky. Jak se cítíš?
Líp než včera,
ale mám striktní nařízení moc neblbnout.
Takže asi můžu udělat, nechci lézt do auta,
ale zvládnu vnějšek, takže jen
trpělivost a jedeme.
Hlavní je: máme sakra naspěch,
ale když se poroucháš...
-Ne, nechci se porouchat. -...jsme nahraní.
Když to Neil přežene,
nezáleží na tom, jak dobrý je zbytek, nemůžeme ho nalakovat.
Takže na sebe musí dávat pozor.
To je jako zkoušet říkat psovi, že nemůže na procházky,
prostě to neposlechne.
Naštěstí mám plán.
Táta mne zavolal do Kolečka,
protože potřebují svaly,
a jedu jim pomoct.
Nevím, co dělám. Jsem poslední záchrana.
-Ahoj. -Ó, ahoj. -Jsem tu. -A hlásíš se do služby.
-Ano, opravdu. -Díky Bohu! Takže!
-Co chceš, abych dělala? -No, vidíš, co dělám já?
-Tak to. -Čistit umím.
Omlouvám se, že to není nic víc, nějaké umění, či řemeslo.
To jsou sendviče. Chceš sendvič?
Pracoval jsi asi deset minut.
Nemůžeš přestat a dát si sendvič.
Budu hlásit Mindy, co se tu děje.
Díky! Protože táta přijde domů,
a pořád omílá: "Jsem utahaný."
Šel si dát sendvič. Je půl desáté!
Je to palivo.
Když tohle sním, Budu pracovat lépe a déle...
Au, je to sakra horký!
Šušká se, že pracuješ za minimální mzdu.
-Je to pravda. -Vyžaduje si to industriální akci!
-Ó, teď budeme stávkovat, že ano? -Jo!
Možná budeme.
Ach.
Já dělám motor, táta karoserii,
chudák Izzy tamhle čistí.
Hladina stresu stoupá.
Festival nevýrazných není jen výstava aut,
je to řádná soutěž.
Soutěž, kterou chceme vyhrát.
Protože je to výstava nevýrazných aut,
neznamená to, že jsou standardy nižší, to jsem si jistý.
Ale jak vysoké jsou? Mohly by nám dát větší prostor pro pohyb.
Tak se prostě pojďme podívat.
Rozhodčí kladou důraz na originalitu.
Auta jsou mezi lety 1967 a 1997.
Není způsobilý.
V roce 1967 Kadett nevyráběli.
Nemůžeme se účastnit.
Já... Ehm...
Když...
Půjdu... Pořád máme... Stejně tam pojedu.
Pojedu a neřeknu jim to.
Kdybych jim to teď šel říct, bylo by to špatné.
Radši když je před pravdou ochráním.
Jen jim řeknu, že jsme nevyhráli.
Myslím, že si Richard neuvědomuje, že tu asi budeme celou noc,
ne jen do noci.
Je to celkem tvrdá práce, to nebudu lhát.
Ale bude to uspokojující, až to bude hotové.
To si musíte myslet.
Pokusím se s organizátory dohodnout.
Možná se nade mnou slitují.
Ahoj, Jamesi.
Můžeme, tak nějak, z toho nedělat vědu,
že není způsobilý?
Jsi o pár let mimo a panel rozhodčích,
kteří jsou obzvlášť přísní a bohužel,
prostě neexistují výjimky.
Můžu stejně přijet?
Poslechni. Tohle je mezi námi. Přijeď.
Najdeme, kam postavit Olivera, aby ho mohl každý vidět
a pokecat s tebou.
Dobře, díky. Ahoj. Díky za pomoc.
Nastane moment, kdy jim to říct.
Není to tenhle.
Olivera jsem zprovoznil...
..ale nevypadá moc šťastně.
Dobře, vypni ho!
Dobře... A znovu, ještě.
Ach můj Bože.
Jsou hrubé. Takže jedeš do své druhé práce?
Budu jen za barem.
Nikoho nezajímá, když čepuješ pivo.
Dobře, dobrá práce.
Nemohli jsme dodělat tohle a tamto.
Tak pokračuj.
O dost lepší!
Aha. A znovu.
Čím víc času řešíme mechanické problémy,
tím míň času máme na jeho nalakování.
Ten pocit, když si chceš sednout do rohu,
a prostě se... Přibližuje se to tomu.
Auto musí přijet vlastní silou.
Může vypadat hezky, ale když nefunguje,
nemůžeme jet.
Dobře. Zkus to.
-Co to bylo? -Myslím, že vlhkost v rozvodovém potrubí.
Důvodem může být jen to, že je vesmír pěkný parchant.
Pojďme ho tam dostat a ukázat světu, jak jsme úžasní.
Naskenováním originální barvy
ji může Neil přesně zreprodukovat,
aby Oliver zase vypadal tak, jak by měl.
Neřekli byste, že všechny tyhle barvy udělají barvu tuhle?
Protože je Neil dočasně neschopen kvůli bolícím zádům,
nedostane se do auta...
..aby ho nalakoval.
Takže to znamená, že vnitřek musím nalakovat já.
Doufám, že to nepodělám.
Vím, že by to bylo legrační, ale je to Oliver.
Nechci, nechci.
Nepoděláš to.
Ach! Nemůžu... Chceš, abych ti to zapnul?
Ano. Je to nepříjemné.
-Tak, když vlezeš do prostřed... -Jsem tam.
Svědí mne nos, to je vidět.
Perfektní, to je ono. Je to tu docela hnusné.
Snažím se o něco v domku z perníku.
Je to tu opravdu stísněné.
Ach jo, je to intenzivní!
Blíží se jedenáctá hodina.
Jsem naprosto hotový, a to jsem nalakoval pár růžků uvnitř.
On musí udělat celé auto.
Ale musí to pekelně bolet.
Jak to s těmi zády děláš?
Ne, je to v pohodě. Už to skoro máme, že jo?
Jako kdybych to auto sledoval vyskočit z mé vzpomínky.
Neuvědomoval jsem si, jak špatná ta barva byla,
a že to nebyl skutečný Oliver.
Mise splněna. Vypadá pěkně, že?
Pocitově víc Oliverovitý.
Ó! Lidi, to je Oliver!
To... Ó, je to prostě neuvěřitelné.
Jako vzpomínka zhmotněná v třetí dimenzi.
Je to naprosto úžasné.
25 minut před 12:00 vidím brzké ranní vstávání,
ale věděl jsem, že k tomu dojde.
Dobře.
Zavírám dílnu.
Festival je oslavou běžných nevýrazných vozů.
Pro nás perfektní. Až na to, že je Oliver přiliš starý, aby se mohl zúčastnit.
Vypadá zatraceně skvěle. Pěkný. Je pěkný.
Naprosto geniálně, tak vypadá. Podívejte se na to.
-Tolik nám záleží na litých kolech všudě... -Jo.
..že zapomeneme. Změnilo to auto.
Dobře. Startuji.
Ha, ha, ha, ha, ha!
Bylo nám řečeno, že Oliver musí dojet vlastní silou,
což je v pořádku, ale má docela náklad.
Nás.
nemůžu s tím doslova nic dělat,
šlapu na to, co to jde.
Pokud pojedeme do zatáčky rychleji, převrátíme se.
Nemyslím, že se budeme moc motat.
Ne, ne, budeme naprosto v pohodě, protože se nemůžeme pohnout.
Pokud nabouráme, jen se budeme snažit zjistit, čí je který kus.
-Těším se na tu výstavu. -Podívat se na ta auta.
Uvidíte věci, na které jste zapomněli.
Rozhodně pár věcí, na které si přeji zapomenout.
Stále jsem klukům neřekl, že Oliver není způsobilý.
Najdu pravou chvíli jim to říct. Určitě.
Teď ne.
Kluci, shodneme se, nejlepší místo.
Je to první vůz, který uvidí, když přijedou.
Neilovi upadla klička!
To není skvělá reklama.
Jen to okýnko už nesmíme otevírat.
Dobrá, pustím vás ven.
Pamatujete si, když jste jeli na prázdniny s rodinou jako malí,
a všechny ostatní rodiny měly plachty a pěkné krabice
a vy měli koberec, když jste měli štěstí?
Tentokrát jsem něco vzal. Takže jsme...
Jsme správně zásobení, OK?
Opravdu myslel dopředu. To je stojan, postav ho.
Mám pro nás...
Nedá se to předat, obávám se.
Ach! ..speciální cedule s veškerými...
a pokud přestane pršet, lehátka!
Všichni si po tomhle týdnu zasloužíme se posadit.
Budeme pracovat, pamatuješ?
-Takže kolik je tu doopravdu aut? -V soutěži? -Jo.
Takže je to spíš na celý den, že?
Takže to patří sem. A máš to.
A počkej.
Tady. Perfektní.
Čas, aby Oliver udělal svou práci a doufejme přinesl nějakou práci.
Někdo řekl: "Myslím, že je tamhle auto, které vypadá jako Oliver..."
Vypadá jako? Ne, je to on!
Jo.
-Takže s čím tu jste? -Vidíte tamhle ten Proton,
ten vloni vyhrál. Toho nemám.
Mám tu jeden v daleko horším stavu.
-Berte. -OK. -Podívejte na naši práci.
Máme volno.
Jste tu s autem?
Máme Citroen XM. Na okrajích je trochu rezavý.
-Máme volné termíny. -Ó, děkuji.
Jo, mnoho těchhle aut bylo zrenovováno doma jejich vlastníky,
ale mnoho pracovalo a myslím, že by mohlo být
pár zakázek.
-Kde začneme? -Věř mi. Simca.
Když sem byl kluk, jedna stála u školy.
Marina. Musí tu být.
V klubu jejích vlastníků nejsem moc populární.
-Fiesta verze 1. -To je tak krásné autíčko.
Tohle je neobvyklé vozidlo.
Ano, Toyota Sprinter Carib z roku 1983.
Táta si ji poslal na Sri Lanku, kde jsem vyrůstal.
Takže jsem v něm jel první den do školy a v roce 2004,
-Tsunami na druhý svátek vánoční... -Ó, ó, jo. -..bylo pod vodou
a upadlo do špatného stavu.
Dali jsme ho do servisu na opravu,
ale nejsem moc spokojený, jak to dopadlo.
-S čím nejsi spokojený? -Není to správná zlatá,
a tak, není to přesně to auto, co si pamatuji.
Pokud bychom to pro vás dělali, mohli bychom to odstrojit, naskenovat,
a dát mu přesnou originální barvu
každého plechu, což je to, co jsme uděllali s Oliverem.
-Ó, vážně? -Jo, rozhodně bychom mohli...
-máš vizitku? -Dám vám vizitku.
-Zavolejte nám. -Perfektní. -Děkuji moc.
Mám pocit, že teď by mohl být čas na přiznání.
Upracovali se k smrti,
aby to auto bylo připravené na výstavu.
Zabijou mě.
Uvidíte malého Birminghamana roztrhaného třemi tučnými Hereforďany.
Ehm, znáte takové ty popisky malým písmem?
Malým písmem? Jo?
-Na detaily se vždycky nedívám. -Jasně!
Jaký detailík jsi v popisu malým písmem tedy přehlédl?
Data výroby aut.
Nesmí být starší, než 1967. Nejsme způsobilí.
-Auto je moc staré? -Nedokážeš ani... -Nečetl jsem to.
Nemohu uvěřit, že nikdy nečteš popisky malým písmem, ty vole!
Mohl bych nadávat, ale nebudu.
Ze srdce mne to mrzí.
-Tys to věděl? -Ano!
Kdybych vám to řekl v půlce včerejška,
nedodělali byste ho.
Pravda. Asi bychom tě zabili.
Přesně tak, a kam by nás to dostalo?
No, mohlo to být horší.
Můžeme se jít podívat, co bychom bývali mohli vyhrát.
Vítězem roku 2022 na Přehlídce obyčejných,
je třidvéřový Opel Astra Merit Samuela Allana!
Hezky, Same!
Gratulace, kámo! Naprosto skvělý.
Takže, dámy a pánové, nemohlo vám uniknout,
že tu dnes máme pár specialit.
Oliver, dámy a pánové, tu dnes je.
Chtěl být součástí party,
a pak říct: "Ne, moc starý,"
rozhodli jsme se dát Oliverovi dnes odpoledne zvláštní cenu.
takže, dámy a pánové, je to cena
za "Nejlepší snahu o účast nezpůsobilého vozu"
"v přehlídce obyčejných."
Prosím zatleskejte
Richardu Hammondovi a Nejmenšímu kolečku! Pojďte nahoru!
Dostali jste cenu.
Pěkná práce s metaforami.
Podívejte na to, podívejte. Opravdu jsme dostali cenu.
Ale to teď nastavuje laťku, že?
Můžeme jen stoupat.
Oliver je úžasné auto,
je to jasný výsledek velmi dobře provedené renovace.
Máme cenu. Něco, co vezmeme domů
a hlavní je, co udělám já,
okamžitě začnu hledat, kam ho můžeme vzít.
-Dobře. Jedeme. -Nevím, jestli dokáži nastoupit, mám bolesti.
Cože? Ne, ještě ty tak! No tak!
Jsi tu, zaklíněný? No tak, tati.
Pás nepotřebuješ. No jasně.
Prosím nastartuj, Olivere.
Jó!
Kluci! Budeme dnes mít, v podstatě, královskou návštěvu.
Světově nejlepší expert na Bentley Type R...
Ó!
Tohle je Alvis.
Blíží se dokončení. Ano?
Dobře, otoč klíčkem.
Něco zafungovalo! To je ono!
Zajeď pár kol. Nepřežeň to.
Tohle je vážně okamžik pravdy. Ó, dostal hodiny!
-Dostal hodiny. -Přijíždí na výměnu trenek.
Titulky Neo_Moucha ©2022
Titulky Neo_Moucha www.tgtforum.cz