Tentokrát...
Najednou mám pocit ohrožení.
Mindy chce vědět, kam zmizely všechny peníze.
Tohle je zásah.
Anthony trénuje na velký závod.
No tak, no tak, pokračuj, no tak.
Jako kdyby nás ten závod ohrožoval.
A když vyrazíme na okruh...
Náš plán hrozí výbuchem.
Když tenhle motor zničíme,
už nevyjedeme, protože jsem v něm utopil všechny peníze.
Nastartujte je! Jedeme!
Splnil jsem si celoživotní sen.
-To je všechno vaše? -Všechno naše.
Založil jsem firmu na opravu veteránů
se zázračnou automobilovou rodinou Neilem, Anthonym a Andrewem Greenhousovými.
Tati!
Ale stala se z ní propast na peníze...
-Špatné, špatné, špatné! -..a pokud rozpočet brzy nevyvážíme...
-Deset? -Ale rozpočet je deset!
-..doopravdy hrozí, že zkrachujeme. -Vůbec to nejde dobře.
A tak jsem přišel s ambiciózními novými nápady.
Vítej v klubu.
Musíme se prostě vnutit do vyšší třídy.
Dokonce se dáme na závodění, abychom našli auta, co potřebují naši pomoc.
Teď asi není vhodná chvíle zajít tam a dát mu vizitku.
Jsem rozhodnut proměnit mou celoživotní obsesi...
No tak, autíčko! ..ve vzkvétající firmu.
Nastartuje? Ne.
Je to dobrý nápad?
Tak pojď Brie.
Vpřed.
Odjakživa jsem běhal, od svých 12, 13 let.
Z části z fyzických důvodů, aby byl člověk fit, protože se to hodí, ale hlavně
kvůli hlavě.
Myslím, že běhám, abych si ji vyčistil, abych neměl starosti o věci, o kterých mám starosti
v průběhu času.
Problém je, že když zastavím, samozřejmě si pak dělám starosti.
Máme ten můj skvělý plán začít závodit s veterány,
aby nás viděli závodníci,
kteří si poškodí auta a pojedou je opravit k nám.
Dobrý nápad.
Musíme to brát vážně.
V tomhle typu závodů jsou dva jezdci.
Anthony je připravený,
ale ještě nikdy žádný závod nejel.
A buďme upřímní, není v závodní formě, že ne?
Jakmile se blíží usvit závodu,
začne mi bušit srdce.
Byl to skutečně můj klukovský sen, závodit,
ale je třeba dávat si pozor, co si člověk přeje.
Všichni si myslíme, že jsme jezdci, ale jsem?
Kdo ví?
Anthony bude sdílet povinnosti řízení
s profesionálkou Abbie.
Do závodu zbývá něco málo přes týden, a souhlasila, že pomůže jemu
i zbytku týmu Kolečko všechno dohnat.
Myslím, že motoristický sport je velmi vzrušující, ale realita je
že Richard ho z tohohle úhlu pohledu vedení týmu nezná.
Já závodím už přes dvacet let,
a zažila jsem všechno možné od GT přes formule až po veterány.
Takže věřím, že můžu své zkušenosti a schopnosti použít k našemu dobru,
abych jim dala dobré základy, na kterých se dá stavět a v budoucnu být úspěšný závodní tým.
Jdeme na to.
To je ona.
Dobré ráno Abbie. Ahoj.
Ahoj, jak se máš?
Jo, dobrý.
Pojď nahoru.
Abbie, jsem vyděšený.
Měla bych obavy, kdybys nebyl.
Máme něco jako celou pověst v dlaních.
Jo.
A mohli bychom všechno zničit.
Jo.
A mohli bychom se zesměšnit.
Jo.
Přestaň říkat ano.
Normálně říkám, jak to je.
Vím, že ano.
Dobrá.
První závod.
Jo.
Víš, co zabalíte s sebou?
Mysleli jste na náhradní díly, nářadí, a tak podobně?
Samozřejmě, musím promyslet...
Jasně.
- Udělám seznam. - Hm-hm.
Za který budu zodpovědný já.
Jo.
Jasně.
Ty tam samozřejmě budeš jako řidič profík.
Hmmm.
A auto ti chceme na začátek tvé šichty předat
ne jedoucí na posledním místě na třech kolech.
Jo.
A za to přímo zodpovídá Anthony.
Hmmm.
Na co myslíš?
Bojím se.
Ach Bože.
Jo.
Takže nemáme moc času a v Doningtonu ještě nezávodil.
Nezávodil na mokru a nezávodil s 50 dalšími vozy na okruhu.
S kolika?
Myslím, že jich je 53.
Takže velká, velká účast, jo.
To není závod, to je dálnice.
Jo.
Tedy, proč to sakra dělám?
Protože to miluješ.
Ach Bože.
Miluješ auta, miluješ motoristický sport.
Připomeň si to, když jde do tuhého.
Ne, mám rád zapnutí telky, nebo postávání u okruhu, nebo si zajezdit,
ale ne..., tohle je opravdu něco jiného.
Půjdu na Anthonyho hodit nějaké činky.
Dobře, hoď je na něj.
-Uvidíme se za chvíli. -Díky, uvidíme se.
Ach jo.
Co jsem to sakra provedl?
Sám sobě.
Anthony, pojď ke mně, kamaráde.
Ahoj Abbie.
-Jak se máš? -Dobře, díky.
Když jsme posledně testovali v Landau,
-zajeli jsme v autě kolik, maximálně 10 minut? -Dost málo.
Když jsi dojel, trochu se z tebe kouřilo.
Říkal jsi, že tam bylo horko
a byl jsi trochu z formy, takže...
Když se posuneme k prvnímu závodu,
chceme, abys byl co nejvíc fit to jde.
Nebudeš mne tu nutit cvičit?
Pamatuj, kvůli čemu to děláš.
Protože chceš být v autě rychlejší.
Chceš být lepší řidič, rychlejší.
-OK, to je fér. Víš víc, než já. -Jdeš na to?
Je to potřeba, ne?
Jdeme na to. Teď.
Dolů a nahoru.
Pokračuj.
Je to rychlé, co nejrychleji můžeš.
-Rychleji. -U mne se ale hýbe s váhou. Já a břicho.
Musím to vyvažovat.
Pokračuj.
No tak, pokračuj. To je ono.
Pěkně, hotovo. Dobře. Jdeme na další cvik.
Když jsi úplně nahoře, podrž se tam, a pak pomalu dolů.
To je ono, jo.
Hezky rovně, to je skvělé.
To je ono, pěkně.
A pak výměna na druhou stranu.
To je ono.
Opravdu se vymršti dozadu. S pořádnou energií.
To je lepší. Pěkně dolů.
Uf.
A kdybys přemýšlel, proč to děláš,
podívej se trochu vpravo.
Podívat se, co mi způsobuje bolest.
A je to.
Tři, dva, jedna.
Jdeme na další, pojď za mnou.
Au.
Můžeš.
To je ono.
Hezky.
Abbie je tu proto, aby nás naostřila, ale nejsem úplný šílenec.
A nemyslím si, že ho dokáže proměnit ve štíhlou zlou závodní mašinu.
Za tak krátký čas.
Hezky.
Pamatuj držet ten střed hezky pevný když jdeš dolů,
neohýbej se v pase.
Tohle mu zamíří soustředění, nastaví mysl na výkon,
takže bude moci udělat to, co musí.
V tom závodě musí odjet prvních 15 minut
a jeho prací je otestovat vůz,
zajet ho a předat našemu profíkovi.
Nečekám, že ho předá na první pozici,
ale také nechci, aby byl úplně poslední.
Je to PR cvičení, že ano?
Nesmíme se zesměšnit.
To je smysl toho celého.
Vypadá jako závodník.
Velmi přísně stavěný závodník.
Vypadá to, jako kdyby skoro závodil s parní lokomotivou.
Dobrý, jo, drž to, to je dobrá pozice.
Budeš novým Joe X kámo.
Ve skutečnosti je tohle tak trochu Anthonyho splněný sen.
Vždycky chtěl zkusit závodění.
A když byl malý, nemohli jsme si to dovolit.
Měl starou motokáru.
A upřímně byl na motokárách opravdu dobrý.
To byla jediná možnost.
Ale tohle je opravdu velký skok.
Tři, dva, jedna, stop.
Takže to by bylo tvé cvičení s vlastní vahou.
Dobře, cardio.
Cože, můžu jet na ní?
Ne, ta není pro tebe, ta je pro mne.
Takže teď se mnou trochu poběžíš.
Tak poběž.
Všichni se dokážeme společně zasmát a dělat vtipy,
ale s tímhle se Anthony musí vyrovnat a ponořit se do toho.
Bude extra lehký a štíhlý a dostatečně fit, aby řídil to auto.
No tak, pokračuj, pokračuj, no tak, to dáš.
Pokračuj.
Když máš pocit, že potřebuješ jít, jdi rychleji, trochu to zrychli.
Pamatuj, nejsi v autě jen sám, jsem tam taky já, jasné?
-Já vím, nechci ti to zkazit. -Přesně. Tak přidej do kroku. To je ono. Dobře.
Jsem na tebe samozřejmě torchu tvrdá,
abys měl zpětnou vazbu kde jsi a kde být chceš.
Ale fakt, že jsi se zase rozběhl
mi říká, že na to máš to vydržet.
Jakmile proběhneš branou, chci abys dosprintoval do dílny.
Dobrá, sprint, sprint, sprint, makej, makej, makej! Rychleji!
Ještě, ještě, ještě. Dobrá práce, kámo.
Pěkně.
Dobře, budeš se toho držet?
Vydržel jsi to, když jsi musel.
Ale teď to musíš dělat když tu nebudu.
A musíš k sobě být upřímný, být zodpovědný.
Nezklamu tě.
Když do toho jdeš, nechci tě zklamat.
-Dáme si oběd? -Prosím.
-Pojď. -Napít se by bylo hezké.
Jo, taky se napít.
Závody jsou pro nás skvělý způsob reklamy.
Jsou. Je to dobrý nápad.
Jenom to stojí víc, než jsme čekali.
A v čem jsem nebyl moc dobrý, stejně jako v úsudku,
kolik věci stojí, je také získávání více zakázek.
Alvis je pryč.
-Ó, krása. -Muží říci jen: Děkuji!
Bentley by byla skvělá zakázka, ale byla poprávu pozastavena,
od tragické zprávy o chudákovi Deanovi.
Takže potřebujeme práci. Ale naštěstí mám stopu.
Volám člověku, kterého jsme potkali na festivalu nevýjimečných.
Ukážu mu, že nám na tom záleží.
Haló, s kým hovořím?
Ahoj Adaro, tady Richard Hammond z Nejmenšího kolečka.
-Ahoj Richarde, jak se máš? -Velmi dobře, a ty?
Jo, ne moc špatně v tomhle týdnu.
Volám kvůli tomu,
že jsme mluvili o tom, že bys potřeboval udělat něco na autě.
Připomeň mi příběh tvého auta.
Můj táta ho původně koupil v roce 1988 v Japonsku,
a odvezl ho na Sri Lanku, kde jsem jako malý vyrostl.
A pak, bohužel, v roce 2004, když udeřila tsunami na 2. svátek vánoční,
trochu ho poškodila voda.
Dali jsme ho do opravy do místní dílny.
A je to Toyota...
Jmenuje se Toyota Sprinter Carib.
Takže ji nalakovali.
Bohužel tu barvu úplně nechytili.
Když se teď na to auto dívám, úplně mi nebudí vzpomínky.
Vím úplně přesně, jak to myslíš.
Chtěl bych tu zakázku, chci ji udělat, protože si myslím, že je to skvělý příběh.
A co bys rád udělal, nechceš se na tom úplně vyřádit.
Ne, Úplně upřímně je mi mezi 20 a 30 lety a šetřím na dům.
Jasně.
Ale myslím, že bych mohl jít maximálně na 5 táců,
a pak už bych musel sahat na úspory.
Dobře. Nech mne promluvit s kluky a řeknu jim: "Hele, tohle chceme dělat."
"Já to chci dělat."
OK.
Budu se škrábat na hlavě. Moje číslo máš. Já mám tvé.
Promluvíme si zítra.
Jo, díky moc Richarde.
Pánové, mám pro vás návrh.
Přednáším to jako návrh. Neříkám, že to musíme udělat.
Současná situace - u Deanova Bentley jsme se shodli,
že čekáme na vyjádření rodiny.
Nedá se nic dělat.
Což zanechává tohle.
Jo.
Malý pytlík talentu.
Nedělající nic.
Malý, to beru.
Přemýšlím nad tímhle, byl tu ten kluk, Dara,
s Toyotou.
Nemá moc peněz.
Můžu na něj tlačit a pak budou slzy,
když ho dotlačím na pět.
Pravděpodobně nás ty hodiny budou stát...
osm táců v odpracovaných hodinách,
ale stejně by nám je nikdo nezaplatil.
-No, lepší pět táců... -Než nic.
Přesně tak, radši prodělat tři, než...
Přiznejme si, že člověk nikdy neví.
Můžeme skončit na správném místě, ne?
Takže jste spokojení, že to vezmeme?
Musíme.
- Jo, ne, myslím, že bychom do toho měli jít, jo. - Díky.
Dobrá, máme plán.
- Ahoj Kamlo. - Ahoj, dobrý? Díky.
MG.
-Je to všechno? -To je vše do dneška. -Úplně všechno? -Jo. -Díky.
Přijela jsem na pravidelnou měsíční schůzku s Richardem. Hlavní starost mi teď dělá MG.
King Pins, Boltz, 310 liber. Je tu opravdu hodně účtů.
150 liber za palivo? To není dobré.
Když Richard nastínil myšlenku MG a závodění, šlo hlavně o přilákání nových zakázek.
Ale v současnosti jen utrácíme.
Reálné procházení těmi papíry je vlastně o dost horší, než co jsem si o nákladech představovala.
A tím nemyslím jen pár stovek babek.
Mluvila jsem s Mindy. Je asi jediná, která s Richardem dokáže promluvit,
takže jsem s ní včera mluvila a souhlasila, že dnes přijede, a my dvě si s Richardem sedneme a promluvíme.
Věděla jsem, že se tohle bude jednou hodit.
- Ahoj. - Ahoj. - Jak se máš?
- Tak jsem se zastavila. - Ahoj Richarde.
- Ahoj. - Čau.
Najednou mám pocit ohrožení.
Musela jsem poprosit Mindy, jestli by mohla přijít do Hammondova velitelství,
abychom si s panem Hammondem promluvili.
- Jistě. - MG.
- OMG MG. - Jo, OMG.
Náklady se vyšplhaly těsně pod 30 000 liber, včetně práce,
o hodně výš nad 10 000 liber, které jsi nám sliboval.
Ano.
Uznávám, že je to víc, než se čekalo, ale je to hotové.
Otázkou teď je, že musíš vymyslet, jak ty peníze nahradíš, aniž bys je utratil.
Musíme to teď prostě zarazit.
Ty! Na počátku jsme se toho obávaly.
Na počátku!
- Ano. - Tohle je zákrok.
- Dobrá, naše práce je tu hotová. - Dobře, ahoj. -Ahoj.
Ach Bože.
No, myslím, že to bylo celkem jasné, ne?
Tohle není poprvé od nastartování podniku,
kdy jsem dospěl do bodu "jejda, oddal jsem se téhle cestě".
Stálo to spoustu peněz.
Ale pokud neutratím ještě trochu víc, všechno vyletí komínem.
Kluci, máme problém.
Tým Kolečko má plán, a ten začíná tady.
Kamla s Mindy mi to řekly celkem jednoduše,
že nemůžu za závodění utrácet žádné další peníze.
Jsou s tím spojené výdaje: palivo, olej, pneumatiky,
ubytování, to všechno.
Je to pravděpodobně pár tisíc liber za závod.
Jedu na návštěvu za dvěma farmáři, kteří měli v poslední době velký úspěch s brambůrky.
Jednoho z nich znám leta. Doufám, že ho bude zajímat obchodní spolupráce se starým kamarádem.
Mezitím Zog Ziegler, náš legedární ředitel globálního PR,
míří do místního rádia rozhlásit,
že hledáme sponzory našeho závoďáku,
a zhruba teď by měl být Anthony v ulicích Herefordu,
aby to vzal trochu zpříma.
Kde jsou kluci, tady jsou.
- Pánové, ahoj. - Richarde, jak se máš?
- Dobře, Marku, co ty? - Dobře. - Ahoj Richarde. - Rád vás vidím.
Jak se tomu v Hereforshireu stává, slyšel jsem zvěsti o tom,
že jste se vrhli do výroby brambůrků a říkal jsem si: "Ó, to je docela pěkné."
A pak jsem na to zapomněl.
A o dvě minuty později
to věděli všichni, je to obrovské.
Tohle je naprosto mimo mou komfortní zónu, nemám rád otravování lidí a žebrání.
Je to hodně trapné.
- Marku? - Ano? Zogu!
Myslel jsem, že budeš nahrávat.
Vítej v Rádiu Sunshine.
- Díky moc. - Rád tě vidím.
Usmívej se, buď milý.
Těžké, potřebuji pneumatiky.
A další.
Potřebuji pomoc.
Tady v Sunshine rádiu
máme víc písniček, abyste se cítili dobře.
Zvláštním hostem ve studiu
je člověk jménem Zog, který pracuje v Nejmenším kolečku.
Kamarád místního hrdiny Richarda Hammonda.
- Jak se máš, Zogu? - Ahoj. Díky za pozvání.
Máte zbrusu nový projekt závodit, že?
Richarda napadlo pustit se do závodění, ale je to drahé.
- A v podstatě hledáme sponzory. - Jasně.
Hledáme místní nezávislé obchodníky, které by zajímalo naskočit na palubu.
- Na tuhle otázku se nás ptají tak čtyři lidé týdně. - Opravdu?
- Jo, jo, opravdu. - Aha.
Doufám, že právě teď poslouchají podnikatelé, které by mohlo zajímat,
chápete, že by bylo hezké vidět své jméno na závodním autě.
Protože jméno na závodním autě získá hodně publicity.
Hele kluci, snažím se expandovat
a dělám to tím, že chci závodit mezi veterány,
protože mne uvidí ti správní lidé, zapíšeme se mezi ně.
A pak mne napadlo, když to dělám já kvůli reklamě,
mohlo by to být zajímavé pro sponzory,
snažím se zaujmout farmáře, tohle bude ale legrace.
Ó, zlatníci mají dost peněz, ne? Mají zlato.
- Dobrý den. -Dobrý den. - Jak se máte? - Hledáme sponzory.
OK. Ehm... Abych byla upřímná, nevím.
Nejsem si jistá, jestli je to něco, co bychom chtěli...
- Ne, nejlepší je říct to upřímně. - V pořádku? - Jo, ne, v pohodě. Jo.
Je to těžší, než jsem si myslel.
Letos se chystáme závodit a hledáme sponzory.
Tedy my jsme obchod s domácími květinami, takže to nebude nic, o co bychom se zajímali,
- takže myslím, že to bude ne. - Takže ne.
Díky tomu, co jsem říkal v rádiu jsme na stopě člověku jménem Paul Gaurney,
vlastní Gurneyho řeznictví v Lebry.
Pan Gurney projevil zájem v možné sponzorství auta.
Tady máme Gurneyho... rodinné řeznictví.
Ó, už ty barvy na MG vidím.
Dobrý den.
Ne.
Další odmítnutí už dneska nezvládnu.
Mám hlad.
Potřebuji jídlo. Potřebuji se najíst.
Slyšeli jsme, že jste projevil zájem.
Jo, rádi bychom tam dali své jméno, nebo něco takového, jo.
No, to je fantastické, bylo to jednoduché.
Myslel jsem, že to budu muset tvrdě prodat.
Ještě jsme nedohodli podmínky.
- Neměli byste stůl pro jednoho? - Pro jednoho, samozřejmě.
Jste skvělý.
Nebude to moc peněz, možná mluvíme o...
...tisíci?
Možná i méně, pokud půjde o jeden závod.
Můžeme dát naše krásné logo na vaše auto?
Můžete mít logo na autě,
Když budete chtít, potetujeme ho na Anthonyho, řidiče.
Nevadí mu to, to je v pohodě.
Jo, budete součástí týmu. Co vy na to?
- Všechno v pořádku s jídlem? - Ó, jo...
Jídlo bylo výborné, děkuji.
Jen je to jeden z těch dnů, kdy člověk nic nedokázal.
Můžeme vám s něčím pomoci?
No, v podstatě... tomu byste nerozuměl.
Ach!
Vím, kdo to je.
Očekávaný návštěvník.
- Ahoj Richarde. - Adare, ahoj.
- Moc rád tě vidím. - I já tebe.
- Jak to jde? - Díky, že jsi s ním přijel.
- Pěkné. - A tady je. - To je ono. - Jo.
Má oblíbená věc, auto s příběhem.
Dobrá, přivedu kluky, aby se na něj podívali.
Očekávají ho, vědí, že se blíží.
Pánové, zakázka.
A unikátní.
Tady je. Nějaký problém, o kterém víš, něco co by...
Má pár problémků.
První opravna auto kompletně zničila.
Poztráceli vnitřek, brzdové třmeny.
Ztratilo se tolik věcí,
ale v průběhu posledních pár let jsem je doplnil
a koupil je kus po kusu z Japonska, Ruska, ze Států.
- Ale má nesprávnou barvu. - Má špatnou barvu.
Máš tu původní?
Ano, mám tu v kufru náhradní hatchback,
který má správnou barvu, abyste ji viděli.
Zlatá, jak je myšlená. Měla by být lehce tmavší.
A ty hnědé nárazníky mají být takhle tmavší.
Jsi si jistý, že bylo tak čokoládově hnědé?
Jo, celá spodní půlka.
Tak to mohli tak zkazit?
Netuším.
Co uděláme s polepy?
Nechal jsem je udělat na zakázku podle původních plánů,
takže mám vektorové soubory k dispozici,
takže se můžou nechat znovu vytisknout.
- Ty jsi do tohohle auta blázen. - Ano.
To je...
- Někdo by mohl říci, že jsem blázen. - Je to velké oddání se, jsem ohromený.
Dobře, no, díky, že jsi ho přivezl.
- Jo, ne. Díky, žes ho přivezl. - Opravdu rád vás vidím.
- Moc rád jsem si s vámi zase popovídal. - Díky.
Nemůžu se dočkat, až bude hotové, chci vidět tvůj výraz,
až zhmotní tvé vzpomínky.
Ale nechtěl bych vidět tvůj obličej, kdyby mělo zase špatnou barvu.
Ne, neboj se.
To není ono!
Dobře.
Myslím, že tady budeš muset svůj perfekcionalismus držet na uzdě.
Nemám moc v lásce nedělat věci správně.
Já vím, bude to správně,
ale myslím, že se musíme pokusit o co nejlepší práci, nalakovat, pěkně a pořádně.
Jo.
Sestavit dohromady ve správné barvě a vrátit jim ho.
Nesmíme se nechat unést, nesmíme.
Problémem u tohohle auta teď je,
že musíme sundat všechny vnitřní panely,
všechnu výstroj,
protože to musíme všechno nalakovat do správné vnější barvy.
Jo. Člověk nikdy nenajde to, co zrovna hledá, že ano?
Jak vidíte, já už odstrojuji, zatímco Neil ještě nenašel nářadí.
Rozebírat umí každý, že ano?
Ale pro smontování zpátky dohromady musíte být pořádní.
Můžete ho udělat opravdu pěkně za náklady v hodnotách desítek tisíc liber, ne za pět.
Ale my to dáme, zkusíme to, uděláme ho lepší, než je.
Opřeme to tam o zeď.
Já bych mluvil o osmi.
Zatím to dáme tady ke zdi.
To jsi neměl říkat.
Hlavně, že bude Adara spokojený, ne?
Vrátíme mu rodinné vzpomínky
a bude s autem spokojený.
Je vidět, že sesazení je úplně zfušované svary
tady je přivařený plech.
Co všechno na Srí Lance nedokážou, co?
Jo.
Došly nám peníze, ale zavolám účetní Kamle
a ukáži jí výsledky naší práce.
- Haló. - Ahoj Richarde.
Jak se máš?
Dobře, a ty?
V pořádku, omlouvám se za trochu hluku, kluci tu pracují,
ale mluvím s tebou a nezastavil jsem je, protože by ses zlobila, že nepracují.
-Takže. Máme sponzory... z masného průmyslu. Vidíš? - Ó, páni!
- Brambůrky, vidíš to? - Ano.
A hamburgery.
To je skvělé.
Kvalita kam se podíváš. A zaplatili nám, no ne moc, byl jsem rozumný,
nechtěl jsem po nich majlant, ale pokryje to základ.
Pneumatiky, palivo, spotřební materiál auta plus cestovné.
Fantastické.
Takže jsi to viděla. Podařilo se mi to.
Mise splněna.
Jsem opravdu spokojený. Zafungovalo to.
Ano!
Takže...
Mám tu ten seznam, cokoliv budeme chtít přidat,
připíšeme sem a já to znovu vytisknu,
- aby to bylo kompletní. Tohle všechno bereme. - Seznam věcí.
Abychom věděli, jestli máme všechno.
Zítra je trénink na Donningtonu.
Přípravy auta jsme dokončili.
Přípravy Anthonyho jako našeho jezdce jsme také dokončili,
ale nefungujeme tu jako tým.
Nezáleží na tom, jak dobré je auto, ale jak jsou dobří řidiči.
Nikam se nepohnou.
Zvedák, podpěry, náhradní kola, obutá.
Vozík s nářadím, klíny.
Jo. Jo.
Jsou v kufříku.
Tady naší dílně celé to závodění nastavuje zrcadlo.
Motorový olej, konektory.
- Jo. - Palivová hadice, objímky.
Když se tohle naučíme a budeme vědět, že když přijede auto, patří do něj tohle,
nebudeme nad tím muset přemýšlet, nebo hledat nářadí,
pokud zlomek z toho dostaneme ze závodění zpět do dílny,
bude to jen ku prospěchu.
Musí se toho vzít spousta.
Šílené.
Tohle je ulička boxů, takže během deseti minut
bude Anthony jezdit.
Jo.
Tady je garáž, odsud tam, tohle je náš prostor.
Tamhle máme Bernieho Ecclestonea a já tu jezdím s kufříkem.
Uvidíme, co se stane ten den, jo?
Touhle stranou nahoru to vypadá dobře, že?
Takže tenhle kufr se dá sem.
Jo, to je ono.
Otevřít.
Ta-dá!
Instantní dílna.
Takže to jsme v podstatě my...
připravení.
Takže slibuješ, že tam zítra bude někdo s krabicí
a konvicí.
Vodou, čajovými sáčky, kávou, cukrem a mlékem,
- když se zasekneme, bude to potřeba. - A šálky.
Jak dlouho trvá závod?
40 minut?
Jo, budeme to potřebovat.
40 minut zvládneš...
40 minut bez šálku čaje zvládneš.
Ne při profesionálním nasazení.
Zvládneš to.
Ne.
Zvládneš.
Jako bych se v ten den šel vystavit,
vystoupil jsem daleko mimo moji komfortní zónu.
Tak jen doufám, že to v boxech nebudou jatka.
Vsadím padesát babek na to,
že až tam zítra dojedeme, proneseš:
"Ó, podívejme, šálek čaje."
Neile Greenhouse,
obávám se, že nejsi hlavou ve hře.
Budeme tam 40 minut.
Dáme si šálek čaje, a pak zazáříme.
Všichni jsme připravení na další krok.
Tady musíme opravdu spolupracovat jako tým.
Proběhne to takhle, Anthony,
přijedeš do boxů,
budeme tě očekávat.
Nahlásíš nám něco, co se stalo,
když jsi byl na okruhu, proto jsi zajel do boxů.
My budeme reagovat a chci vidět...
- Jaké to bude. - Ne.
Testujeme rozložení polní dílny.
Máme všechno?
OK, Anthony, na každém je napsáno něco, co se stalo.
Vytáhni si tam jeden z čepice.
Přečti si ho, přijeď, nahlas mi to.
Já to řeknu jim a zjistíme, co potřebujeme, a co budeme dělat.
Dobrá, na startovní pozice.
Faktem je, že všichni ostatní vědí, co dělají. U hodně z nich je to jejich vlastní snaha,
jsou ve vlastních autech, zaplatili za ně, platí za závoděné, utratili spoustu peněz,
záleží na tom.
Počkat, Anthony přijíždí, něco se děje, něco se děje.
Všichni se do toho musí pustit, jinak to nemá smysl.
Takže to budeme brát vážně celý den.
Anthony, co se stalo?
Mizí mi voda, teplota stoupá.
Ztrácí vodu, teplota stoupá.
Otevři kapotu.
Dobře.
Pojistka.
A-há!
Ztrácíme vodu a stoupla teplota.
Červená tyčka na vozíku.
Dobrý nápad.
Máme to.
Další vedlejší produkt a zároveň potenciální klientela.
Tím, že to děláme společně se učíme, ok,
záleží na tom, kdo je za co zodpovědný.
Kdo má co dělat?
A pak to udělat.
Pospícháme.
Co se děje?
Poškozené křídlo, je v kontaktu s kolem.
Poškozené přední křídlo, je v kontaktu s kolem.
- Ach ne. - Co budete dělat?
- Další zvedák. - Jo, jo, zvedák.
A sakra.
Vypadají dost zpanikařeně.
Takže jaké nářadí budeme potřebovat?
Velké kladivo.
Dobře. Křič na mne všechno nářadí, co potřebuješ.
Budeš potřebovat vrtačku. Máme vrtačku?
- A-há! - Potřebujeme vrtat díry.
Ne, nemáme vrtačku.
- Nemáme vrtačku. - Všichni si poznamenáme - vrtačka.
Tohle nám dost pomůže.
Nebo nás zničí.
Tady v té garáži je o dost víc místa, co?
No, ale není to dokonalé, dost tu teče.
- Víš co se ptám? Kolik platí? - Dobře, myslím, že déšť zatím přestal hrát.
Ale byl to dobrý trénink.
Okruh Donnington
Testovací čas.
24 h do závodu
Ach Bože, najednou je to vše reálné.
Opravdová ulička u boxů.
A najednou si uvědomuji, jak moc jsme na ráně.
Ne všechna auta, co tu dnes testují, budou zítra s námi závodit.
Ale jo, budou na nás nahlížet jako na ty nové.
Jsme tu nováčci.
Dobré ráno, všechno OK?
- Můžete si to hned nasadit, pokud jste Anthony. - Jo.
Ach jo, tohle nesnáším. Ty nervy.
Nesnáším to.
- Máme dvě minuty do první části. - Skvělé. To je dobré...
Takže...
- Co nejrychleji můžeme. - Ehmmm, kluci!
První testovací část začíná za dvě minuty.
- Dvě minuty. - Dvě minuty do první části.
Je to dezorganizované, chaotické.
- Dobře, co bereme... Bereme...? - Všechno.
A nikdo kromě mne tomu tady nerozumí.
- Ach Bože. - Jo.
Je to zamotané, co?
Kterým směrem se jede?
Navrhuji, že na první část vyjedu já.
- Jo. - Zahřeju auto.
Kdyby něco z auta upadlo, minimálně budu vědět, co na trati dělat.
Jo, jo.
Ó, je to tímhle směrem. Jo.
Jo, takže teď bude malé MGB na trati s tímhle.
V pohodě, v pohodě, v pohodě.
Dobrý, volno.
Ó, už jede.
Autíčko.
Takže Abbie zajede dvě kola, zahřeje auto
a ujistí se, že nic neupadne. Doslova kvůli tomu.
Teď má první příležitost si protáhnout údy.
Už jede! Jó!
Postavili jsme ho my!
Ta jede!
Co to červené světlo... Co to znamená?
Proč bliká ta červená?
Buď nehoda, nebo konec sekce.
Vypadá to, že všichni zajíždějí zpět do boxů.
Kde je Abbie?
Počkat.
Ó, jede tam náklaďák.
Odtahový náklaďák.
- No, to nebude pro nás. - Doufám, že ne.
Proč by mělo, zajela jen jedno kolo.
- Mohlo by se stát. - Ne, po jednom kole...
Všichni jsou zpět.
Ale naše auto...
- Nevíme, co se tam stalo? - Ne, zatím ne.
Táhnou ji.
Táhnou ji poté, co jsme zajeli jedno kolo.
Zajeli jsme jedno kolo.
Jedno kolo.
Je to trapas. Ach...
- Co je? - Motor.
- Co? - Motor.
- Klepání, hluk, bez výkonu? - Poslouchej.
- Zatlačíme ho do garáže? - Jo. - Jo.
Tohle není dobrý začátek.
Jo, odšroubuju to.
Věděl jsem, že bude třeba něco montovat.
V první den našeho testování před závodním dnem.
Nemyslel jsem si, že to bude po jednom kole.
Vahadlo.
Našli jsme problém.
Vahadlo, ulomené vahadlo.
Takže tohle je konec vahadla.
Tohle působí na ventil, aby se otevřel, nasaje se palivo.
A na druhé straně je další,
a to otevírá ventil směrem k výfuku.
To je všechno, co dělá, ale ulomilo se.
Jsem rád, že k tomu došlo teď.
Jen potřebujeme nové vahadlo.
Ach Bože.
Neviděla jsem jiné MGB.
Podívám se do soupisu závodních aut, jestli tam není další MGB.
Skvělý nápad.
Tohle čekání mne znervózňuje.
O tomhle závodění je, ne?
Opravování aut, aby jezdila.
- Pod tlakem. - Hmmm.
Ano. Máme díly. Díly. Vydrž.
- Ach můj Bože! - Jedna vahadlová hřídel. - Díky!
Co myslíš, jak zběsilé to je?
Drží to jen malý pin
Tyhle věci se umí rozbít.
Ano.
- Tak je tam. - Chvíle pravdy.
Je to dobré. Je to dobré.
Dobře.
Zní to teď líp. Zní líp.
- Jsem na řadě. - Promiň kámo.
Dobrý, dřív nebo později by to přišlo.
- Budeš v pohodě. - Jo to jo.
Čekáme na Anthonyho, až se na záchodě převleče.
A konečně se rozjede za volantem.
Nastal ten čas.
- Jedeš s ním? - Budu na sedadle spolujezdce.
Trochu mu poradit na okruhu.
Jdeme na to. Kupředu.
Vím, že má obavy a tak, ale jsem přesvědčený, že to dokáže.
Je toho na něj hodně. Chci říct, že je to...
- Je na hluboké vodě. - Jo. - Mám k němu respekt
To není déšť pro štěstí, že?
Anthony si všiml, že prší.
Je dost mokro.
- Vůbec se nebojím. - Ne, budeš v pohodě, kámo.
A budeš mít důležitý trénink, o to jde.
Takže pásy by měly být dobrý.
Jo, je v pohodě.
Hodně štěstí kámo.
Půjdeme na to pomalu, v pohodě.
Vím, že závodění v dešti je o nervy, ale my budeme v dešti stát.
Zmokneme!
Trochu si to dotáhni.
Upřímně bude vyděšený, protože na mokru bude auto o dost víc klouzat.
Bude to znepokojující pocit.
Můžeme Anthonyho jen nechat se učit, aby až zítra vyjede na první sekci závodu,
přiveze pak auto zpět na výměnu řidičů na dobré pozici a nepoškozené.
Takže venkem oblouku.
Tam to trochu drží, když to drží.
Buď trpělivý. Když přejedeš suchou část, klouže to.
Tohle je opravdový křest ohněm.
Brzdi v prostředku. Víc, než si myslíš. Víc.
Dobré.
A pak vnějškem.
Začíná se tvořit suchá stopa.
Takže když se to děje, snaž se ji honit.
Nebo suché části.
Už jede.
- 1:58 - Lepší, ne? - Jo.
Do středu dráhy a brzdit
- 1:54 - Zase lepší.
Dobře. Točit. Projet to.
Dobře. Narovnat.
Zase rychlejší. 1:52.
Zrychluje čas v každém kole.
Koukej do dálky. Nezpomalovat až doprava.
- Ten kouř není dobrý. - Zajedeme do boxů.
Zajedeme tam a vysvětlíme situaci.
Jo, jedeme tam, takhle to nejde.
Aha, jejda. Jsou zpět.
Ehm... problém.
Proč?
- Kouř. - Kouř je opravdu špatný. Kouř. OK.
Dobrá práce kámo. Rychlá jízda. Pěsti.
- No nevím. - Opravdu dobré kámo. - Hodně KO.
Bylo to dobré, opravdu skvělé.
- Jak jsme na tom. - Dost vaříme. - Ach Bože, ano.
Anthony nám to zavařil.
- To ne. - Ne, to není dobré, že?
Kouří nám a ten kouř teď jde do kabiny.
Každopádně vítejte na závodě parních strojů v Donningtonu.
Je to zklamání.
Na jednu stranu jsou řidiči velmi spokojení,
na druhou tým mechaniků méně...
Ten problém s parou
buduje tlak v klikové skříni,
což by se dít nemělo.
Možná je to kvůli netěsnosti čtvrtého válce.
A to bez velké operace nejde opravit.
Jako operovat srdce na autobusové zastávce.
To tady neuděláme.
Může jít o celý píst, ale může jít o víc, než píst, zdá se, že nedochází ke kompresi.
Otázka je, jestli ho budeme dál hnát?
Co myslíš?
Kdyby to dělalo moje auto, vypnul bych ho a vyhledal pomoc.
Protože by to mohlo skončit špatně.
Jo.
Pokud ho ubijeme k smrti zítra závodem...
...může to být konec.
...mohli bychom ho neopravitelně poškodit.
Asi ano.
Normálně nejsem přirozeně opatrný člověk.
Ale tohle je podnikání.
A nemáme rozpočet.
Budeme vypadat jako pitomci, když si zničíme vlastní motor.
To se mi nelíbí.
Už nevyjedeme, protože jsem do toho nacpal všechno.
Jinak se to opravit nedá, než ho rozmontovat, to je jasné.
Ne.
Takže říkám, s lítostí... ...že se stáhneme.
Není to úplně rozhodnutí, nemám na výběr.
Nemůžu to riskovat.
Řeknu to tedy Anthonymu.
- Bude tomu rozumět, nechtěl by ho zničit. - Ne.
Tohle je myslím první velké rozhodnutí jako šéfa týmu.
Nezávodit.
Je mi líto, ale je to správné rozhodnutí.
Anthony, obecná shoda je...
Myslíme, že se odpálí.
Je to hrozné, docela jsem se těšil, ale finančně to nejde utáhnout.
No, dobrá oráce za dnešek, byl jsem opravdu hrdý.
Souhlasím s Richem, udělal správně, že nás stáhl.
Jo, teď se neztrapníme. Pochopili jsme, že máme problém a nebudeme ho zhoršovat.
Dobrá. Čas balit.
Zatraceně.
Myslím, že tým dnes o dost povyrostl.
Navalila se na ně spousta věcí.
V prvním kole byl problém, vlezli pod kapotu a hledali problém a řešení.
Je to příležitost na velmi rychlý billboard
na Nejmenší kolečko potenciálně stavící závodní auta v budoucnosti
a nebyla by to nejlepší reklama, kdyby se zítra závodilo,
přičemž by auto a motor nebyly 100% a vybouchlo by.
Dokázali jsme, že jsme jako tým dospělí a zodpovědní.
- Přesně tak. - Správná volba, si myslím. Rozhodně.
Takhle to být nemělo, co?
Nerušíme závodění. Odkládáme náš první závod.
A do prvního závodu půjdeme více ponaučení.
Na přívěs auto netlačíme, dojelo tam, takže to je dobré.
Nový rozumný Hammond odjíždí.
Normálně jsem magor. Dospěl jsem.
Ahoj, jsem zralý.
Příště: Neile, něco zafungovalo.
Možná jsme získali prvního mezinárodního zákazníka.
Ach můj Bože, kde jsi?
Jsem na dvorku.
Pěkný.
Je to vražedné, nelíbí se mi to. Naprosto strašné.
Asi budu brečet, opravdu se bojím.
V pořádku.
Jeď Nede.
Byl to silný okamžik, byl jsem celkem...
Titulky Neo_Moucha ©2023
Titulky Neo_Moucha www.tgtforum.cz