- Dobrý den! - Dobrý den všem!!
Zdravím!
Děkujeme mnohokrát.
Děkujeme všem! Díky.
Mnohokrát vám děkujeme.
Díky, díky.
Vítejte, v dnešní neuvěřitelně tematické show účinkuje:
Neil Armstrong chodící po Měsíci,
naštvaní cyklisté
a já, jak házím sendvič oknem.
Tohle všechno...
Tohle všechno přijde,
ale začneme Aston Martinem, který uvedl na trh nový model.
A tady Richard Hammond nám o něm všechno řekne.
Tohle je nový Vantage V8
A není to úplně škaredé auto, že?
Jen si nejsem jistý tou barvou.
Pokud by byla taková vaše moč, volali byste doktora.
Ale samotný tvar auta je ohromující.
Tohle je ten druh supersportů,
které za sebou zanechávají proud spadlých čelistí
a cvakání fotoaparátů.
A jako nejmenší, nejsilnější, nejsportovnější z modelové řady Aston Martin
je i pěkně rychlý.
Z 0 na 100 za 3,5 vteřiny...
... takže vás 911 Carrera neztrapní.
Maximální rychlost: 314 km/h
Ale jde o tohle:
Astony byly vždycky krásné a rychlé na rovinkách
ale když děláte sporťák,
jde o snadnější část.
Když jste se dostali hlouběji "pod kůži",
do míst, která nejsou vidět,
Astony na tom nebyly úplně dobře.
Problém je v tom, že firma nikdy neměla tolik peněz
ani lidských zdrojů jako Porsche nebo Ferrari
- to je v jejich autech patrné.
Nezapůsobily na vás důkladností
a inženýrstvím jako někteří soupeři.
A to znamená, že Astony se prodávaly především lidem,
kteří poslouchají svá srdce a ne rozum,
protože srdce říká: "Chci Aston Martin,"
ačkoliv váš rozum říká: "Ty dveře se nedovírají úplně přesně.."
Ale je rok 2018.
Pěkný vzhled a rychlost nestačí. pokud se vám auto rozpadá pod rukama.
Tohle auto se nemůže hezky řídit - "jen proto, že jde o Aston"
Nemůže být dobře vyrobené, "jen proto, že jde o Aston"
Musí být prostě dobré. Tečka.
Takže, začneme interiérem.
což je obvykle místo, které vám hned napoví,
jestli se něco odfláklo.
A mám dobré zprávy.
Vše, co vidíte, je úplně nové,
žádné zbytky ze staršího modelu.
A všechno pěkně lícuje,
což by také mělo, v autě za 121 000 liber (3,6 milionu).
A pokud zmáčknete ovladač nastavení výšky sedadla,
dostanete se na nejnižší pozici
ze všech aut, v kterých jsem kdy seděl.
Tedy, nechci tvrdit, že jsem nějaký dlouhán, ale...
... tohle je fakt nízko.
Mám pocit, jako by mi bylo sedm.
Další je na řadě motor.
Čtyřlitrová V8.
Dvojité turbo -
s výkonem 510 koní a...
... je z Německa.
Přesněji řečeno z AMG, které je součástí Mercedesu.
Ano, v tuto chvíli se přesvědčení zastánci Brexitu začnou dusit pivem
ale podívejme se na to takhle:
Proč utrácet peníze, které nemáte,
za vývoj motoru, který je tak nějak OK,
když si výborný motor můžete přímo koupit?
A kromě toho je tu na motoru štítek, na kterém je napsáno
že byl zkontrolován někým z Aston Martinu.
Asi proto, aby se ujistili, že to ti ledabylí němečtí inženýři
udělali správně.
Ale ačkoliv má Vantage plíce od Mercedesu
technici se opravdu snažili, aby zpíval jako Aston.
V AMG vozech ten motor takhle nezní.
V Mercedesech si jen tak pobrukuje,
zatímco u Aston Martinu přidali do směsi trošku britského štěrku.
Rrrr!
Takže je pěkné, rychlé, libozvučné a zdá se kvalitně vyrobené.
Ale teď přichází skutečný test:
jak nový Vantage zvládá zatáčky.
Na papíře to vypadá slibně.
Je postavené na zcela novém podvozku,
kratší verzi toho, který je v DB11.
A je to první Aston Martin,
který má elektronický diferenciál -
což je velmi drahá - ale cenná válečná zbraň.
Podívejme se na pravý stav věcí.
Ano, funguje to.
Má svoji sílu pod kontrolou. Vážně má.
Podvozek ladil člověk,
který pracoval na odpružení u Lotusu.
A je to vidět.
Je to prostě báječně.
Tohle auto ví, čím chce být.
Nemá měkký GT mód jako DB11.
Nastavení začíná módem Sport,
pak Sport Plus a Okruh.
Tohle chci od sportovního auta! Žádné měkké blátíčko!
Ano, je skvělé.
A samozřejmě, protože je Vantage stále vyráběn malou britskou firmou,
pár much tu je.
Výhled není dokonalý.
Jak sedím úplně dole, mám pocit, jako bych se snažil
řídit auto ze zadní řady přeplněného výtahu.
Není tu žádná přihrádka před spolujezdcem.
A nelíbí se mi zvuk blinkrů
Zní to jako Casio klávesy z 80. let, poslouchejte...
A taky by tu mohlo být méně Alcantary. Jako nová bude v pohodě,
ale pokud koupíte auto ojeté
budete mít pocit, že si zkoušíte něčí flanelovou košili.
Ale ze širšího pohledu to jsou jen drobnosti.
Celkově vzato je Vantage skvělá zábava.
V minulosti jste si mohli Aston koupit - a milovat ho,
ale někde hluboko uvnitř jste věděli, že 911 je lepší auto.
S tímto novým modelem se ta mezera zúžila natolik,
že už o ní nemá smysl mluvit.
Není to jen skvělé auto, "protože je to Aston Martin".
Je prostě skvělé, tečka.
Dobré auto.
Je to dobré auto.
- Já z něj vidím. - Vážně? Opravdu vidíš ven?
Je to neuvěřitelné. Vidím z něj ven.
Souhlasím s tebou, je to skvělé auto.
Ale jednu věc bych tu měl zmínit.
Víš, odkud je všechna technika pod kapotou?
Jsou to díly z Mercedesu,
ale je to poslední generace dílů Mercedesu, kterou tam montují.
A i tak je lepší, než všechny součástky, které tam kdy dával Aston.
To je pravda.
A další věc, které ses divil, byl ten motor od AMG.
Ale vzpomeň si, v Astonu V12 používají německý motor už roky.
- Je vyroben v Německu. - Ano.
To ho dělá tak trochu německým, ne?
Ne, ne, ne. Záleží na tom, kde ho navrhli a vyvinuli.
Ne, on má pravdu.
Chci tím říct, že tvoji autobiografii můžou klidně vytisknout v Německu,
ale stále bude hrozná, protože jsi ji vymyslel a sepsal ty.
Takže...
S tím nemůžeš polemizovat, Jamesi, bylo by to tak.
Nezdržujme se s tím, co je německé a co ne.
Hlavní věc je, že tohle je, na rozdíl od předchozího Vantage
mnohem víc, než jen hezká tvářička.
Chci říct, mnohem víc.
Ale teď pojďme zjistit, jak rychlá
bude Abbie na našem Eboladromu.
A vyrazila s malým prokluzem kol
a kýváním v bocích pod plynem,
ale Abbie to má pod kontrolou
a žene se do Nerovinky.
Usilovně se pere s neobvyklým a trochu hloupým hranatým volantem.
A už přijíždí do "Vaše jméno může být zde".
To byl drift s čtyřkolkou?
A další!
Tvrdě na brzdy...
Pěkně zatočila!
To vypadá rychle.
Kroutící moment poháněný turby je pěkně živý,
jak se snaží nakopnout zadní část auta.
Pokud by to bylo v noci, měla by velké problémy,
protože světla Vantage jsou hrozná!
Na rychlost si ale stěžovat nemůžeme, to je jisté.
OK, přijíždí ze široka k "Domku staré paní"
Pěkně čistě projeto
a nyní krátkým tryskem k "Trafu"
hladce během brzdění, jen se mihne
a už zbývá jen "Pole s ovcemi"
Překvapivě neuklouzla a je v cíli!
- Tak a máme to. - Vypadá to napínavě.
- To ano. - Byla to živá jízda.
Jako závodní auta za starých časů, s přesouváním.
- Jako tenkrát. - To kolo vypadalo opravdu dobře.
Pojďme se podívat, kde skončila na naší tabuli, ano?
Taky tady máme čas.
Ó, ó...
Stejný čas jako 911 GT3 RS.
A když si uvědomíte, že Aston nemá obrovský zadní spojler
a ochranný rám vzadu, tak je to ohromující čas.
- Velmi působivý. - Ale to je jedno,
protože není rychlejší než BMW M5.
Já si ale myslím, že to znamená, Jamesi,
že M5 je opravdu rychlá.
- No, docela... - Ano, Ano.
Prostě zapomínáš, jak je ta věc rychlá.
To je, opravdu je.
Ale teď přišla chvíle na nákup domácího 4-balení rozhovoru...
...z obchůdku s alkoholem,
v Upovídané ulici.
- Na to si vzpomínám. - Na to si vzpomínám.
To se mi moc líbilo.
Volkswagen přišel s novým závodním autem, pro speciální příležitost.
Plně elektrické, pohon 4x4.
Jmenuje se IDR a máme tu jeho obrázek.
Zaujalo mě jejich tvrzení,
že v zatáčkách generuje takovou odstředivou sílu,
že může způsobit omdlení řidiče.
To je ... dobrý nápad?
Auto, které přivodí řidiči bezvědomí?
Tomu prostě nevěřím.
Vím, že Kimi Räikkönen má problémy s bezvědomím,
ale to se běžně stává po závodech v hotelovém baru.
Ano, to se nepočítá.
To je Kimiho problém.
Další nejasností je to,
že boční přetížení nezpůsobuje mdloby, ne?
Přetížení ze strany na stranu není komplikace.
Boční přetížení v autě
způsobí pohyb krve ze strany na stranu.
Já jsem široký, ale i tak se dostane nejdále sem.
V jedné části hlavy je vám divně,
ale druhá polovina vaší hlavy je v zatáčce
ve střehu, protože je plná krve.
Ne, je to zajímavější, protože různé strany hlavy dělají různé věci.
V tomto směru si říkáte: "Chci být opravdu přesný a vědecký."
V tomto budete kreativní. "Chtěl bych malovat."
Algebra.
"Chtěl bych zpívat!"
Když komentátoři závodů říkají:
"V této zatáčce má auto přetížení 5G,"
říkáte si: "Ale je to bočních 5G."
- Ano, přesně. - Není to stejných 5G, jako v bojové stíhačce,
kde vám krev proudí z hlavy
až na spodek chodidel - což je dost dlouhá cesta,
při které se vám vyprázdní hlava a můžete omdlít.
Ano, přesně.
A říkalo se, že Douglas Bader
dokázal dělat ostřejší výkruty ve svém Hurricanu,
než ostatní piloti, protože neměl nohy.
krev nemohla do nich téct a zůstala v horní části těla.
- To jsem nevěděl. - Zřejmě to bylo tak.
Neznamenalo to, že zrovna řádně "ztvrdnul"?
No....
Protože všechna jeho krev...
Pozor věda! Lékařská věda!
Má pravdu.
Všechna krev se mu dostala... ...tam
Během bitvy o Británii byl známý jako "Douglas Tvrďák"
"Porouchal se mi knipl! Ale ne, to je ten druhý."
"Miluji stíhací souboje..."
No, raději půjdeme dál.
Možná jste zvědaví, proč jsme vám v této sérii ještě nepředstavili
Rolls-Royce Cullinan, nové superluxusní SUV.
Rolls-Royce totiž vyjádřil
určité obavy z toho nám jeden zapůjčit,
protože se bojí, že bychom o něm mohli říct, že je škaredý.
- A proč by si to mysleli? - Třeba proto, že ho sami viděli?
Máme tu fotku Rollsu Cullinan. Tady je.
Sorry, ale...
Je to "velmi zajímavé auto".
Nepochybuji, že řízení a svezení v něm je luxusní.
Ale na pohled je odporné, že?
- A to je hlavní problém. - Přemýšlel jsem o tom, OK?
Možná byste jeden rádi řídili nebo dokonce vlastnili.
Ale budete muset vyjít ze svého domu
směrem k autu a v té chvíli ho uvidíte.
Možná by bylo lepší vykopat tunel,
který povede ze sklepa a vyústí pod autem.
- Pak byste se na něj nemuseli dívat. - Přesně.
Musela by se v Rolls-Roycu vyříznout díra v podlaze,
a to nikdo dělat nebude.
A co kdyby se kolem Cullinanu dala
speciální skla, přes která je v určité úhlu vidět,
ale jinak jsou jakoby zamlžená a nemůžete...
- To nebude fungovat. - Jak to víš?
Přesně tohle mám, opravdu,
v koupelně ve svém londýnském bytě.
- Ano... - A celých šest let se tam sprchuji u okna
Řádně si omývám ohanbí,
někdy velmi rychle...
A...
A tohle si skutečně nevymýšlím.
Podlaha je 6 podlaží nad chodníkem.
Takže si říkáte: "Já na chodník nevidím,"
"takže nikdo zespodu nevidí ani mě."
Ale kamarád mi jednou říkal:
"To víš, že je na tebe vidět z ulice?"
- Ó, můj Bože! - Opravdu.
- A ty nevidíš ven, když jsi ve sprše? - Ne, jak jsem řekl.
- No, řemeslník ti dal ta skla naopak. - Tak to určitě bylo.
Řekl bych, že tě ten řemeslník oblafnul...
- Myslím, že jediná odpověď ohledně Rolls-Royce... - Moment.
Slyšel jsem... to je tvůj telefon?
Ne, to je vyzvánění. Zase.
Jsem si jistý, že jsem slyšel telefon. Tak moment, moment.
- To je moje školní připomínka, omlouvám se. - To jste byla vy?
- Moje školní připomínka, omlouvám se. - Vaše, jaká připomínka?
Moje školní připomínka, abych vyzvedla děti ze školy.
Teda, vy jste ale příšerný rodič!
Dámy a pánové, umění úžasného rodičovství, právě teď.
Zavolám na vás sociálku.
Jak staré jsou vaše děti??
- 11... - Ó, proboha!
Stále se nepohnula z místa.
- Děti budou v pořádku. - 11, 9, 8 a 3.
Až tak moc mě to nezajímalo.
Není jim přes 30, to jsem chtěl říct.
- Rád bych řekl... - Ano.
Myslím si, že ta věc s neprůhledným sklem zaručeně nebude fungovat.
Jedinou naději pro Rolls-Royce pro jejich nové SUV
je doufat, že najdou
dostatek opravdu bohatých lidí s nulovým vkusem.
- To je jejich jediná šance. - Říkám si, kde takové lidi najdou.
- No, například v Cheshiru. - Ano.
- Dubaj. - Solihull, Monako, Moskva,
Beverly Hills... Prodají jich miliony.
Ano, to jistě.
Bude to skvělý hit.
Jeden muž v Nottinghamu
si staví dům a řekl architektům,
že ten velký prázdný prostor před domem
je heliport pro samořiditelné elektrické létající auto.
To zní, jako by si stavěl heliport pro vrtulník.
Ano, tak to opravdu vypadá.
Pokud tedy neplánuje přistávat s tímto:
nové létající auto od Aston Martin
Vypadá fakt dobře.
Ne, Hammonde, to není létající auto, to je jen skica něčeho,
co se nikdy nebude vyrábět. Prostě ne.
Máme tu ale fotku skutečného létající auta.
- To je praktické. - Ve skutečnosti dost hrozné, že?
Nemůže se s tím jezdit po silnici.
A pokud byste s tím vjeli do města a někdo vám trošku křápnul křídlo
- pak byste s tím nemohli létat.
- Nikdo nelétá s poškozeným letadlem. - Ano, přesně.
A kdy už lidi konečně pochopí, že létající auto je letadlo?
Protože pokud vaše auto létá, proč byste s ním někam jezdili?
Prostě to nedává žádný smysl.
Anebo ještě hůř: budete řídit tohle
bez rozpaků po M25,
uslyšíte, že je před vámi zácpa,
tak si řeknete: "Rozložím křídla, zrychlím na vzletovou rychlost"
a pojdete tak 200, 250 km/h."
A zastaví vás policie s dotazem: "Co to sakra děláte?"
Na tohle byste potřebovali pilotní průkaz.
- Ten trvá měsíce. - A museli byste se naučit hatmatilku, kterými vy dva...
Museli byste se naučit komunikovat ve vzduchu.
Ano, ale vy dva nemluvíte anglicky, když jste nahoře ve vzduchu.
Existuje jazyk na předávání informací rychle a zřetelně.
Ale proč na to máte vlastní abecedu?
"Proletěl jsi alfa vektorem"
"a blížíš se ze tří na čtyři..."
Musel jsem na kontrolní věž...
To je kvůli kontrole vzdušného prostoru!
"A říct, že jsem Hrnek Papír Fotka Oskar."
Proč musíte mít slovo pro každé písmeno?
Aby každý věděl, o které písmeno jde. P v praskání vysílačky zní stejně jako B.
Proto mu pořád říkáš, že je bíča?
Ano.
To je přesně ten důvod.
Nedávno vyšla zpráva, která říká,
že Skotové jsou nejlepší řidiči na světě.
Když se nad tím zamyslíte, Jim Clark, Jackie Stewart,
David Coulthard, Franchitti, Allan McNish... Cože?
Ne, ta zpráva říká, že jezdí nejbezpečněji na světě
- To tím chtěli říct... - Nejspolehlivější řidiči nejsou ti nejlepší.
- No, dá se říct, že ano. - Ne, nejsou.
Pokud by to byla pravda a zamyslíte se nad tím,
tak bych byl lepším jezdcem než Jackie Stewart,
protože jsem měl méně nehod?
- Ale já nejsem lepší jezdec, že? - Ne, to rozhodně nejsi...
- Přesně. - To, co chtějí říct, je,
že 51 % skotských řidičů nikdy nemělo nehodu.
- 51 procent. - To ale není tak moc.
To znamená, že 49 procent Skotů mělo nehodu. A to je skoro polovina z nich.
- No... - Ale to "nikdy" je důležité slovo.
Kdo z vás se ještě nikdy nenaboural?
Nikdy? Jak dlouho řídíte?
Jeden měsíc.
To bylo dobré.
- Vede si dobře. - Tak, to bychom měli.
Vydržte!
Pokračujte tak.
- To je lepší než ty. - To je rekord.
Mně trvalo pouhých 36 hodin
než jsem skončil mimo silnici v autě bez kol
No, necháme toho.
To nevyšlo tak dobře, jak jsem doufal.
A to je konec Upovídané ulice.
Ano, děkujeme.
Krása, krása.
V letošním roce si připomínáme 50. výročí
prvních přistání na Měsíci
a říkal jsem si, že bych se měl slavnostně ohlédnout do minulosti
na tuto skutečně historickou misi.
Jamesi, nemá to být grand tour čehokoliv v tvé hlavě.
- Víš to? - Ne, ale slibuji,
že v té reportáži budou nějaká auta.
Nakonec.
Věřím, že by se náš národ měl zavázat
k dosažení cíle před koncem tohoto desetiletí,
k přistání člověka na Měsíci a jeho bezpečnému návratu na Zemi.
Když prezident Kennedy přednesl v Kongresu tento projev
v roce 1961,
způsobil vědcům v NASA bolest hlavy o velikosti planety.
Dovolte mi, abych se pokusil uvést velikost této bolesti hlavy do nějaké perspektivy.
Když Kennedy řekl tato slova,
celková americká zkušenost ve vesmíru byla obsažena
pouhým 15 minutovým suborbitálním letem,
který dosáhl do výšky pouhých 185 km nad povrchem Země.
PROJEKT APOLLO: Pilotovaný let na Měsíc
Naproti tomu cesta na Měsíc byla dlouhá 380 000 km,
a neexistovala žádná raketa, která by byla dost silná, aby tam dostala astronauty.
A i kdyby dosáhli svého cíle,
dostat je zpátky domů byla obrovská výzva.
Parkoviště pouze pro astronauty
Představme si, že basketbalový míč, který držím, je Země,
v takovém případě může být Měsíc reprezentován basebalovým míčem vzdáleným 7 metrů.
Tamhle je.
Celý průzkum vesmíru, který se doposud udál,
takže všechny lodě Mercury, veškeré sovětské věci,
se staly zhruba tady.
Tloušťka tohoto papíru
představuje koridor, kterým by museli astronauti letět,
aby se bezpečně dostali domů.
Abyste to zvládli, zřejmě bystě chtěli nějaký navigační palubní počítač.
Problém je, že tehdejší počítače byly tak obří a tak primitivní,
že zabraly celé budovy.
A prezident chtěl to vše dokázat během deseti let.
Lidé si mysleli, že se zbláznil.
Nicméně mozky NASA se daly dohromady
a v průběhu 60. let začaly vyvíjet
a testovat rakety a technologie, které byly potřeba
k rozlousknutí tohoto obřího ořechu.
Stroje samy o sobě ale nestačily.
Stejně důležití pro úspěch vesmírného programu
byli astronauti.
Tito muži byli obecně stejného typu.
Byli to stíhači a zkušební piloti,
a byli velmi obeznámeni s pohybem velmi vysokou rychlostí.
Takže, a já jsem sliboval, že do toho dostaneme nějaké vozy,
když se jednalo o pohyb po povrchu Země,
existovalo jedno auto, kterému dávali přednost před ostatními.
Corvetta -
Americký "prémiový" sporťák.
Velká láska mezi americkými astronauty a Corvettou
začala u Alana Sheparda...
...prvního Američana ve vesmíru v roce 1961.
A při jeho bezpečném návratu na Zemi,
dostal od General Motors zdarma Corvettu,
druh medaile za služby vlasti.
Ovšem i když byl Shepard považován za hodného
přivítání vítězů se stužkami americkou veřejností,
NASA považovala astronauty za vládní zaměstnance,
a jako tací nemohli přijímat dary.
A tak podnikavý prodejce Corvett blízko Kennedyova vesmírného centra na Floridě
přišel s mazaným nápadem.
Nabízel astronautům zvláštní dohodu,
kterou si mohli pronajmout Corvettu za enormní částku...
... jednoho dolaru.
Na to si NASA stěžovat nemohla.
Technicky vzato auta nebyla zadarmo, platilo se za ně.
Takže mu všichni astronauti utrhali ruce.
Gus Grissom, druhý Američan ve vesmíru, jednu měl.
Stejně tak Gordon Cooper, člověk tak v pohodě,
že skutečně usnul na startovní rampě
při čekání na start.
Jim Lovell, hrdina nešťastné
"Houstone, máme problém" mise Apolla 13 -
měl Corvettu také.
V 60. a 70. letech byl Mys Kennedy a okolní silnice v podstatě
zaplavené kosmonauty řídícími Corvetty za jeden dolar.
Ale byla to svatá trojice Sheparda, Coopera a Grissoma,
kteří byli skutečnými nadšenci do aut.
Dobrou zprávou pro ně bylo, že Vesmírné středisko tady na Kennedyho mysu
bylo protkané krásnými širokými rovnými silnicemi,
které inženýři NASA používali k pohybu věcí -
tj. raket.
To však znamenalo, pokud jde o ty tři,
že byli v ráji.
Po práci přijeli na takovéhle místo
a závodili se svými auty ve sprintu jak o život,
a pak si je upravovali,
a pak závodili ve sprintu ještě víc.
Gordo Cooper údajně své auto upravil na 288 km/h,
a on a Gus Grissom dokonce z posádky dělali o volných víkendech závodní tým.
Měli auta rádi.
Pak tu byl astronaut John Glenn,
první Američan na oběžné dráze Země,
a jako zkušební pilot první muž,
který křížil americký kontinent v nadzvukových rychlostech.
Je zřejmé, že to byl člověk, který byl zvyklý na to šlápnout.
Ale auto, které řídil
nebylo tak sportovní, jako Corvetta.
Ano, John Glenn, držitel nadzvukových leteckých rekordů
a první Američan na oběžné dráze Země, řídil tohle.
Jmenuje se Prinz.
Vyrobil ho dávno zaniklý německý výrobce automobilů NSU,
a je to mikroskopické ekonomické auto.
Má motor o objemu necelých 600 cc, dvouválec.
0-100?
35 sekund.
Ale Glenna ta rozvážná rychlost netrápila.
Trávil život v zapadákově, dojížděl na Mys Kennedy z daleka,
a chtěl vůz, který by měl úspornou spotřebu.
Dobrá, šlápneme na to a uvidíme, co dokáže.
To je ono.
Ale no tak!
Četl jsem záznamy astronautů o tom, jaké jsou skutečné starty raket -
velký hluk, velké chvění, velké rány.
No, John Glenn byl připravený.
V roce 1969, těsně před Kennedyho konečným termínem,
byla NASA připravená na pokus přistání člověka na Měsíci.
Vybraní astronauti byli Buzz Aldrin,
který řídil Corvettu,
Neil Armstrong, který řídil Corvettu,
a Mike Collins, který řídil Brouka.
Pravděpodobně proto zůstal ve velitelském modulu
a nenechali ho projít po měsíčním povrchu.
Raketa, která je tam dopravila, Saturn V,
byla, a zůstává, nejsložitějším kdy sestrojeným strojem.
Sestávala z tří milionů dílů,
všech dodaných, jak si astronauti dělali legraci,
nejlevnějším dodavatelem.
A na výšku byla vysoká jako 30 patrový dům.
Spustí se sekvence vznícení.
Šest, pět, čtyři,
tři, dva, jedna, nula.
Všechny motory běží. Vypuštění.
Vypuštění proběhlo, 32 minut po hodině.
Vypuštění Apolla 11.
Po odpálení těchto pět motorů vyprodukovalo
tah sedm a půl milionu liber.
Během první fáze spalování vyrobila raketa
dostatek energie k osvětlení celého New Yorku
na 75 minut.
Palivo spalovala rychlostí 20 tun za sekundu
a pouhé dvě a půl minuty po zažehnutí
bylo skoro celé spotřebované...
... zbylo ho jen tolik, aby dopravilo tři astronauty na Měsíc
a bezpečně je vrátilo zase na Zemi.
A přestože 411 000 nejchytřejších Američanů
bylo plně zapojených do tohoto nebezpečného úsilí, poslání tří mužů na Měsíc,
znovu je bezpečně dostat zpět, bylo stále
hodně omezené tehdejší technologií.
Pokud máte Ford Fiestu, systém řízení motoru
ve vašem voze má výpočetní výkon 10 000 krát vyšší,
než měli tehdy oni.
- Orel Houstonu, máme, víte co. Slyšíte? Přepínám. - Hlasitě a čistě.
Když se astronauti konečně přiblížili povrchu Měsíce,
přistání nebylo nedramatické.
OK, všechno ovládání letu přepnuto na přistání.
Určené místo bylo plné kráterů...
Houstone, přistání povoleno.
... což donutilo Armstronga letět ručně
a hledat na přistání jiné místo.
Čtyři dopředu, trochu doprava.
OK, vypnout motor. Ovládací režim, obě na auto.
Přepnutí ovládání klesání motoru vypnuto.
Musíme klesnout, Orle.
Houstone, ehm... Tady Základna Tranquillity.
Orel přistál.
Když konečně přistáli, zbývalo jim palivo jen na 20 sekund.
Ale bez ohledu na to, byli na Měsíci.
Malý krůček pro člověka...
... obrovský skok pro lidstvo.
Na Zemi čekalo vítání hrdinů.
A jakmile se vrátil domů, Armstrong, stejně jako tolik astronautů,
vyměnil místo ve své kosmické lodi
za sedadlo v Corvettě.
A když říkám Corvetta, mám na mysli tuto konkrétní Corvettu.
Tuhle.
Patřila mu.
Jeminkote!
Zatáčím na ranvej pro raketoplány.
Je 5 km dlouhá.
Jsou tu obrovské stopy po pneumatikách raketoplánu.
Ale tohle je Corvetta Neila Armstronga!
Ó!
Tady měl ruce. Takhle se díval na budíky.
On... On se toho dotýkal.
Neil Armstrong!
První člověk, který šlápl někam jinam, než na Zemi.
Téměř čtvrtina lidstva ho sledovala živě.
Majitel tohoto vozu, když zjistil, co našel,
se rozhodl ho neopravovat.
Nechal ho přesně, jak byl.
Dělal jen údržbu pro jeho chod.
Takže ho nelakoval, tady nic nevyměnil.
Je přesně takové, jaké ho našel.
Na kapotě je patina.
Na dveřích je kousek odřený. Je to opravdové!
Ahoj, otáčkoměre.
Neil Armstrong se na tebe díval, viď?
Ó, myslím, že se blíží Huey.
Je to pan Huey, je to asociace.
Jsou to dva zvuky 60. let,
tamten a zvuk Neila Armstronga mluvícího z Měsíce.
Chevrolet Corvetta Neila Armstronga.
Miluji ji. Miluji ji.
Jaká čest.
...Na té ranveji se dá vzlétnout a přistát šestkrát.
- Přinejmenším. - Výborně.
Díky.
Počkej.
Co se s astronauty stalo?
Už nelétají na Měsíc.
Ne, ne, ne, ne, bývali to rockoví bohové.
Když se nad tím zamyslíte,
zajeli by Corvettou do města,
zpili by se do němoty, chytli chlamydie a ráno
by letěli hlavou dolů ve stratosférické stíhačce.
Zatímco jsem nedávno jednoho potkal,
byl prvním astronautem, který kdysi spojil raketoplán s vesmírnou stanicí ve vesmíru,
a na rozhovor přijel ve vínově červené Toyotě Camry.
A...
A tričko s límečkem měl zastrčené v plátěných kalhotách.
A tvá poznámka o tričku s límečkem znamená?
Je to jednoduché, OK?
Díváte se na fotky z vesmírné stanice.
Sleduji je na Instagramu. Podívejte.
Tedy, je mi líto, ale vypadají jako lidé, co vlastní firmu s toi-toikami.
Když půjdete na konkurz do NASA, jo,
a nepřijedete na parkoviště Corvettou
velkým smykem, práci nedostanete.
Měli by z vesmírného programu škrtnout matematiku
a nahradit ji nějakou extravagancí.
Pravděpodobně trochu matematiky potřebuješ.
Ne, nepotřebuješ, potřebuješ jen, aby byli vtipní.
Ne, to jsou baviči dětí, které myslíš, Jeremy.
- Nikoliv astronauty. - Buzz Aldrin,
extravagantní člověk, nosil takovéhle košile.
Setkal jsem se s ním, měl skvělou košili.
Velmi vtipný. Jedna z mých oblíbených historek s Buzzem Aldrinem,
druhým mužem na Měsíci, zmiňoval jsi ho v reportáži.
Po mnoha letech po přistání na Měsíci s ním točili rozhovor.
Stál tam velmi nervózní mladý reportér. Byl to přímý přenos.
"Přímý přenos začne,"
a režisér říká: "Za pět, čtyři..."
A na tři se Buzz Aldrin naklonil k reportérovi a říká:
"Nic o přistání na Měsíci, OK?"
- "Nic víc nemám!" - "Nemám žádný dotaz! Doslova nic!"
Každopádně by to o vesmíru stačilo. Chtěl bych se posunout dál.
Protože jsem tuhle přišel do kanceláře
a těmhle dvěma řekl, že Citroen C3 Aircross,
kterým jsem jezdil, je velmi dobrý.
A oni řekli, že není.
- Protože není. - Ano, je.
A rozhodl jsem se dokázat, že je
provedením jednoho z těch velmi důkladných testů,
který pokryje všechny věci, na kterých záleží
u auta tohoto typu.
Počkej chvíli, bude to jeden z těch hloupých filmů,
ve kterém provedeš směšné zkoušky na otestování,
jestli auto umí, nevím, jet rychleji, než samo o sobě?
Ne.
Tohle je to auto.
Pětimístný hatchback s pohonem předních kol.
Ceny začínají na 14 720 librách (485 000 Kč)
a vypadá celkem funky,
s těmi cákanci oranžové tu a tam.
Také je dobře vidět ven,
protože okna jsou vyrobená ze skla.
A všechny ovládací prvky snadno padnou do ruky,
protože jsou na palubní desce nebo na volantu,
spíše než pod kobercem v kufru.
Ale možná vás zajímá, co ho dělá tak zvláštním.
No, abychom to zjistili, rozhodl jsem se test rozdělit do segmentů,
aby mohly být všechny důležité otázky zodpovězené.
Je rychlejší, než samo o sobě?
Přijeli jsme proto sem,
na klopenou testovací dráhu Millbrook Bowl v Bedfordshiru.
Citroen tvrdí, že kvůli tomu, že tento celkem malý 1,2 litrový tříválec
v této konkrétní verzi Aircrossu je přeplňovaný,
produkuje 128 koní.
A nyní je čas zjistit, co to znamená
z hlediska maximální rychlosti.
A jdeme na to.
Samozřejmě, že na klopené dráze nemůžete jet tak rychle, jako na rovné.
Chtěl jsem se zeptat Jamese Maye, proč tomu tak je,
ale ehm... bál jsem se, že by mi to mohl říct, takže jsem...
...se nezeptal.
160 km/h, přesunuji se nahoru do pátého pruhu,
pruhu hrůzy.
182 km/h, teď.
A myslím, že to je ono.
Maximální rychlost je...
Ó, 184 km/h. Ne.
Autíčko dá víc.
Dobrá, myslím, že jsme stanovili,
že maximální rychlostí tohoto auta, na dráze Millbrook Bowl,
je 184 km/h.
A to, na praktické, vysoké, rodinné SUV,
které zvládá spotřebu 4,7 l / 100 km při běžném řízení,
není špatné.
Ale dokáže zajet víc?
OK, teď jsem se zařadil těsně za zadek Bentley Bentayga.
Což je auto s maximální rychlostí
288 km/h.
Dělá to, že mi proráží díru vzduchem
a já jedu vakuem.
Což by mělo znamenat, že pojedu rychleji. Uvidíme.
To by bylo lehce dosažených 184 km/h.
186...
187...
Také mám nižší spotřebu,
takže je to také dobré pro životní prostředí.
Teď 190, 192 km/h.
194... letíme!
195 km/h, 197!
Teď dokazujeme,
že Citroen C3 Aircross dokáže jet rychleji než sám o sobě.
198!
Bože na nebi, je to jako sedět v Bluebirdu!
Bojím se jen, že jsem právě viděl osamocenou straku
a je pátek třináctého.
Takže z téhle nebezpečné situace radši vycouvám.
Je snadné s ním zaparkovat?
No, pokud je místo menší než Aircross,
odpovědí je ne.
Pokud je však místo větší, pak je odpovědí ano.
A když jsme tohle vyřešili,
nastal čas na jeden z těch nejdůležitějších testů,
kterým může malé auto čelit.
Utáhne loď vážící 13 000 tun?
Abych to zjistil, přijel jsem do přístavu v Southamptonu,
kde jsem byl očividně přinucen vzít si přilbu
pro případ, že mi loď... přistane na hlavě.
Každopádně, jak vidíte, autíčko bylo připojeno
lanem k obrovskému přepravníku aut.
Který, jak jsem si právě všiml, má obličej.
Je to Boaty McBoatface! [Lóďa McLoďksicht]
Test, který jsem vymyslel,
spočíval v tom, jestli jednotunová C3
dokáže utáhnout loď vážící 13 000 tun
na vzdálenost 25 metrů.
Teď bych měl vysvětlit,
že si moji kolegové May a Hammond myslí, že je to hloupý test.
Říkají, že Aircross má krouťák jen 230 Nm,
a že to není dost na tažení středního dítěte.
Já ale nesouhlasím.
Pojďme na to!
Ó, Kriste, to lano je nějak elastické!
Ó, haló? Proč couvá?
Je to trochu znepokojivé.
Ta loď... Loď couvá!
Podívejte.
Loď couvá.
Co... Situace je špatná.
Když jsme znovu připojili lano,
přemýšlel jsem, co se pokazilo.
Proč... Dal motory na pohyb vzad jako nějaký zábavný vtip?
Tedy, ten kapitán je Řek.
My nejme Němci! Je to...
My jsme vám ekonomiku nepokazili.
Když bylo lano zase na místě, začali jsme s testem znovu.
Jedeme.
To je jen prokluz spojky.
Teď je to jen spojka. Spojka.
Kontrola prokluzu vypnuta, to je jediné řešení.
Počkat.
Myslím, že se ta loď hýbe.
Myslím, že se každým záběrem dostáváme dál a dál.
No tak, Lóďo! Hni se, ty zlá lodi!
Dáme tomu trochu doleva doprava.
To je ale stroj!
Výkon a síla Citroenu.
To...
To Lóďa McLoďksicht přiznává porážku.
A když jsme tohle vyřešili,
nastal čas řešit praktičnost C3.
Je dost velké pro děti Angeliny Jolie?
Měl bych vysvětlit, že to ve skutečnosti nejsou děti Angeliny, jsou mnohem...
levnější.
Nejprve vaše jména. Ty jsi?
- Karton. - Karton.
- Spokojený zákazník. - Spokojený zákazník.
- Koza. - Koza?
- Vykloubený loket. - Vykloubený loket.
Co prosím?
To je správně?
Nechci to špatně vyslovit. A ty jsi?
- Opel. - Opel.
Dobrá, takže.
Uvidíme, kolik se vás do Citroenu vejde.
Kde mám pás?
Počkat, Opel má problém. Co je, Ople?
- Žádný pás. - Je tam pás.
Ne, není!
Ople, ne, ne,
musí tam být pás. A je to.
Někde tu je. Musíš ho jenom najít.
Kdo ale bude řídit?
Asi tvoje máma.
Táta odešel z domova s Francouzkou.
- Můj táta je v Americe. - Tvůj táta je Brad Pitt.
Ne tvůj opravdový táta, byla jsi koupená na nějakém trhu.
Ó, našel jsem ho, hele.
- Ta-dá! - To je divné.
No tak, Ople, sedni si pořádně.
Ha! Jsou uvnitř.
Není místo, obávám se, ani pro jednoho z vás.
- Rozumíte. - Ó.
- Můžu sedět v kufru? - V kufru?
No, ne, protože, víš, když máma pojede do města,
nebo do Afriky, a koupí si postižené dítě,
kam by se vešel vozíček?
Má dost velký kufr na koně?
Musím říct, jsem překvapen.
Myslel jsem, že jsou koně větší, než tenhle.
No nic, pojď, uvidíme, jestli tě můžeme... dostat dovnitř.
No tak, nahoru, nahoru, a je to.
Nahoru.
No jo.
Citroen tvrdí, že má...
největší kufr v této třídě.
Fungoval by ve službách francouzské policie?
Abychom na to odpověděli, přijeli jsme do Francie...
...kde probíhá ozbrojené přepadení.
HNIS 375
Nějaká francouzská banka
Francouzská policie
Burglars anglais avec visages horribles [Angličtí zloději s hroznou vizáží]
maintenant [právě] ujíždět
v červeném devatenáct-sedmdesát-deux [dva]
De Tomaso Pantera GTS.
Hmmm.
Oui, je les ai vus, cinq par cinq. [Ano, viděl jsem je, pět na pět.]
Oui. [Ano.]
Au dessus et sortir. [Nahoru vyjet.]
Dobře.
Pojďme na to!
Po celém světě mají policejní síly obvykle dobré vozy.
Američané mají Fordy Crown Vic,
Němci mají BMW, Italové mají Alfy.
Ale Francie byla vždy trochu pro loupeže všem volně přístupná,
protože jste věděli, že vás bude pronásledovat pouze
inspektor Clouseau v Renaultu Mégane diesel.
No, dnes ne.
Protože sedím v Aircrossu a mám knírek.
Abych měl život trochu složitější,
Pantera lupičů nebyla standardní.
Měla celohliníkovou sedmilitrovou V8,
produkující 550 koní -
čtyřikrát víc, než já.
Brzy jsem je dohnal.
Ale abych se dostal dopředu, rozhodl jsem se jet zkratkou.
Rypadlo.
Dovednost zapnout.
Dovednost použita.
Nemusím zpomalovat díky zvýšenému podvozku.
No tak, zarputilý malý Citroene!
Sakra! To byste v De Tomasu nedokázali..
Kde je? Kde je?
Slyším ho.
Je jako Australan.
Slyšíte ho dřív, než vidíte.
Dobrá, odříznu ho.
Ha-ha!
Mám ho!
Les anglais avec les visages horribles s'enfuient. [Angličané s hroznými vizážemi ujeli.]
Vím, kam jede, a budu tam první.
Ó, nebesa!
Ó, zatraceně!
Tady je!
Kdyby to nebyla tak vážná situace,
byla by to dobrá legrace.
Ultimativní auto záporáků, samozřejmě, to De Tomaso Pantera.
Dokonce má na značce argentinskou vlajku.
Sakra! Dovednost nasadit!
Dovednost... Ó, dovednost neúspěšná. Pardon, moje chyba.
Ó, ne, jede doprava!
Myslím, že jsem jedno trefil.
Trefil? Ó, ne.
To je OK, teď jsem je dostal všechny.
No tak, zpět k pronásledování, člověče!
Odplata!
Trochu hrbolaté.
Tam je to auto!
Začínalo se zdát, že i přes mé nejlepší úsilí,
nedokážu Panteru chytit.
Ale pak, když se vše zdálo ztracené,
Citroen zahrál svůj trumf...
...a neporouchal se.
Zatímco Pantera se vrátila ke špatným návykům a porouchala se.
A máš to, synu.
Ó Bože!
Používá barvu na vlasy!
Každopádně je čas na závěrečný test,
ten velký -
odpověď na otázku, na kterou se mne ptají
pětkrát, nebo šestkrát denně.
Mohl by ho použít tuniský generál pro invazi do Itálie?
Do Itálie je těžké podniknout invazi,
protože je ze tří stran obklopená mořem
a ze čtvrté pohořím.
Tímto pohořím.
Alpami.
Ale v roce 218 př. n. l.,
tuniský generál zvaný Hannibal
překročil tyto hory
s pomocí slonů nesoucích výstroj.
A já chci zjistit:
mohl použít místo nich Aircross?
Aircross očividně nebyl vynalezen 200 let před narozením Ježíška,
ale kdyby býval byl, býval by ho mohl použít?
Víme, že je Citroen výkonný a má vysoký krouťák.
Ale při takovémhle úkolu záleží hlavně na přilnavosti.
A to je chvíle, kdy přichází na řadu tento knoflík.
Zapíná něco, co se jmenuje systém Grip control.
A to zní jako trik.
Ale trik to není.
Vloni v zimě Británii zasáhla meteorologická bomba,
která se stala známou jako Bestie z východu.
Všechno se zastavilo a nic se nepohybovalo,
kromě mě v Aircrossu.
Opravdu jsem tomu nemohl uvěřit.
Přepnul jsem ho na režim sníh a projíždělo závěje
vysoké po kliky dveří.
Takže se podíváme, jestli tu zvládne stejný trik,
až zmizí stezka a jízda bude drsnější.
Ano, podívejte na malý Citroen, drápe se pryč.
To by žádný slon nedokázal.
Strmě nahoru.
Bůh ví, jaké čáry ten počítač používá,
aby mne udržel v pohybu, ale fungují.
Spádový úsek,
takže zapnu řízení sjezdu po svahu.
Nohu ze spojky a brzdy.
Je slyšet pracující ABS,
udržuje mne v pořádku,
zabraňuje zadku klouzání, zabraňuje zrychlení.
To je tak chytré v tak malém autě!
Ale když se stoupání obnovilo, jízda byla opravdu drsná.
Ne, ne.
Přepneme ho na...
režim bláto.
A je to. tady to máte.
No tak, autíčko, no tak, autíčko.
To je uložení motoru, které je slyšet se viklat,
ale dobrou zprávou je, že motor stále drží.
Navigace mi říkala, že je Itálie jen 3 km daleko, a já našel jinou cestu.
Tady jsem překročil 2000 m n. m.
Kriste, kdybych teď přejel okraj...
Sakra.
Konečně se objevila hranice.
No tak, malý Aircrossi!
A jsi tu, chytré auto!
A máme to.
Na závodní dráze rychlejší, než samo o sobě.
Dostatečně silné na tažení lodě.
Dostatečně velký pro celou rodinu Jolie a koně.
A při invazi do Itálie lepší, než slon.
- To je ale auto. - Opravdu?
To je ale stroj. Napumpované autíčko. Úžasné.
Jsi v pořádku?
- Myslím, s hlavou. - Jak to myslíš?
Nic jsme se nedověděli.
Dověděli jste se, že vyjede na tu horu,
i když nemá pohon všech kol.
Ale co věci, na kterých záleží lidem, kteří si takový typ auta kupují?
Co třeba, víš co, kufr, vnitřní prostor?
- Kufr jsem dělal! - OK, bezpečnost, skupinu pojištění, všechno tohle.
- To je trochu nudné. - A opravdu čekáš, že budeme věřit,
že tenhle malý francouzský hatchback
dokáže chytit naladěné De Tomaso Pantera na horské silnici?
No, říkáš to - James Bond, Zlaté oko, možná si pamatujete.
Má svůj Aston DB5, honí Ferrari 355,
dožene ho.
Pak byla jiná bondovka...
Quantity Koláž, něco takového.
Jede v Astonu DBS,
Italská policie, Alfa 159 diesel,
drží se ho bez problémů.
Víš, že to nejsou dokumenty, že ano?
Skála, Skála byl Hummer a zase Ferrari.
Hele, můžeme se pokusit z toho zachránit nějakou užitečnou informaci?
Není to potřeba.
Ne, je, myslím, OK...
Není ten Citroen v podstatě, řekni, jestli mám pravdu,
stejný vůz jako Opel Crossland?
- Je. - Ano, je, dobrá poznámka.
Takže například, koupil by sis radši ten?
No, Opel se nedá koupit s tím systémem Grip Control,
takže není dobrý jako slon.
Ne, sloní test je ve skutečnosti irelevantní.
Není tu něco... OK, Opel, je...
Jak snadno se vysává interiér? To je ono.
Věděl jsem, že to zmíníš.
Tak jsem Opel vzal k člověku, který o vysávání něco ví,
k nikomu jinému, než siru Dysonovi.
Dá se vysát tamten kousek?
- Je dobrý? - Skvělý.
- Je? - Velmi snadné. Skvělé.
Sir James Dyson.
Provádějící pro nás důležitý test.
- Opravdu to byl James Dyson. - Počkej chvíli.
- Co? - Sir James Dyson
vyvíjí novou baterii s tuhým elektrolytem.
Pracuje na budoucnosti globální osobní přepravy.
- Jo. - A ty jsi mu promarnil celé odpoledne...
- ...na vysávání interiéru Opelu. - Ano.
- Doslova jsi urychlil konec světa. - Ano.
A s tímto hrozným zklamáním je čas skončit.
Děkuji moc, že jste se dívali, uvidíme se příště.
Nashledanou.
Překlad TGTT 2019 http://topgear.sovicka.net
Překlad TGTT 2019 http://www.tgtforum.cz/
Korektura dual 15.3.2019 http://www.tgtforum.cz/