Děkujeme moc.
Je to hlučná banda.
Děkujeme všem. Díky.
Dobrý den a vítejte u mini speciálu Grand Tour.
Vše se odehrává tady, v této poněkud ztrápené části světa.
Máte tu Sýrii a Irák a Írán, tak nějak vespod.
A nahoře pak máte Rusko.
Ale mezi nimi máte pramen míru a blahobytu.
A to nás přivedlo k myšlence.
Když žijete na pobřeží Černého moře
a máte rádi ryby, jste v pohodě.
Ale... Co když máte rádi cejna?
Chápete, cejn má rád sladkou vodu.
A Černé moře je slané.
Nejbližší sladká voda je tady v Kaspickém moři.
A to je tisíc kilometrů daleko.
Jo, takže jsme si říkali, že pokud musíte jet takovou dálku na večeři,
jaké by na to bylo nejlepší auto?
Samozřejmě budete potřebovat nějaké GT, ale které?
Nový Aston Martin DBS? Nové Bentley Continental GT?
Nebo novější BMW řady 8?
To je přesně otázka, na jejíž zodpovězení byl tento pořad vymyšlený.
Takže jsme tento týden vzali Grand Tour do Batumi,
v bývalé sovětské republice Gruzii.
Místo setkání bylo na březích Černého moře,
a přirozeně, že poslední dorazil James May.
V novém BMW řady 8.
Bože, v reálu nevypadá vůbec tak dobře, jako vypadalo na obrázcích.
Je to zklamání v kovu. Obávám se, že je to ten případ.
- A hnědé! - Cože?
- Hnědé! - Je to oranžové slunce.
- Kámo, je to hnědé auto. - Oranžové slunce.
- Je hnědé! - Oranžové!
- Vypadá hodně jako Toyota. - Nevypadá.
Je na dodacích kolech - jsou speciální pro jeho dodání?
- O čem to mluvíš? - Taková ta malá kolečka, aby se s ním dalo hýbat.
Ty myslím. Nejsou dostatečně velká, že?
- Můžeš mít 22 palcová kola? - Ne.
- Proč ne? - Proč bys chtěl 22 palcová kola?
- Kazilo by to jízdu. - Vyplnilo by to podběhy.
- Jo. - Ó, ó, ó!
A mám podezření... trestný čin.
- Cože? - Kdokoliv, kdo dá znak M
na BMW, které není M BMW, musí jít do vězení.
Takže to je jedno z těch M aut, co nejsou M autem.
- Už to udělali. - Ne, není to M8.
- Proč se na něm píše M8? - Protože je to M Sport, v podstatě.
- Takže M Sport prostě neznamená M, že ne? - Jo.
Ale je to mezi M a normálními vozy.
Proto existuje M Sport řady 5, například.
Je to jako Největší hity Eltona Johna
bez písní Your Song nebo Tiny Dancer.
Jamesi, nechci teď být dětinský...
- Nechceš? Ale budeš. - Nemám rád tvou řadící páku.
- Já ji miluji. - Podívej na ni!
Myslím, že je fantastická.
A zbytek...
Je to hrozná řadicí páka v nudném interiéru.
Je moderní a vkusný.
Podíváme se na tvoje. Co máš?
Máš nové Bentley,
které je stejné, jako staré Bentley.
Kromě toho, že je to úplně nové auto.
- Jo, ale vypadá stejně. - Nevypadá stejně.
Je kompletně... jiný předek. Jiná velikost.
- Ne, vypadá jako Aventador. - Jiný zadek.
- Ne. - Je to úplně nové auto.
- Tuto monochromatickou britskou vlajku tam dali Němci? - Ano?
Nějací Němci v tom mají prsty.
- Šasi? Německé. - Jo.
- Motor? Německý? - Jo.
Ó, ne, Němci udělali veškerou techniku a inženýrství.
To by... Ne, počkat, bude skvělé.
Co?
Je trochu...použiji to slovo úmyslně - je trochu přemrštěné.
- Není přemrštěné! - Je.
- Co je na tom přemrštěného? - Je celé skládané a kožené a... Sakra!
To dává dobrou příležitost.
Je to zvláštní událost.
Vyskočí ze středové konzoly Liberace
a zahraje ti na piáno?
Víš, důvod, proč nehoruji o tvém interiéru je,
že můj Aston byl dodán dle birminghamských specifikací.
- To je hrozné! - Ó, je to celkem živé, co?
Chci říct, asi tě to znepokojí , ale docela se mi ten interiér líbí.
To se ti líbí? Přesně.
Takže tohle je... je to DB11.
No, ne. Je to DBS.
- Superleggera. - Protože je velmi lehké, že?
- Je? - To znamená superleggera, jo?
Je o 72 kg lehčí, než DB11.
A není dražší.
- Trochu dražší je. - O kolik?
- O 67 000 liber dražší... (2,2 mil. Kč) - Ano.
- ...než DB11. - Kolik stojí?
- Hodně. - Je to něco kolem čtvrt miliónu liber? (8,25 mil. Kč)
- Ne! - Tak kolik tedy?
- Trochu míň. - 230?
- Trochu méně. - 225?
- Ano. - Moje stojí 100 000 liber (3,3 mil.Kč). Je současné a moderní.
Nemůžeš říci: "Vypadá japonsky", jako kdyby šlo o sliz.
- Japonci hodně vyvinuli automobil. - Ne, ne, to znamená jen...
Nakonec jsme se rozhodli přestat dohadovat
a jet odtud od Černého moře
přímo přes Gruzii a Ázerbájdžán
ke Kaspickému moři na pěkný kousek grilovaného cejna.
Vtipná věc je, že nemám ponětí, co mám na této cestě očekávat.
Viděl jsem Velkou cenu z Ázerbájdžánu
a viděl jsem Borata.
Hmm... Co z toho to bude?
Nevím, jaké budou silnice.
Tedy, měli bychom jet v pick-upech?
Nebo tancích?
Je to bývalý Sovětský svaz.
Nevypadá to tak, ale je.
To je jedno. Silnice byly v tuto chvíli v pořádku.
Takže jsme se mohli seznámit s našimi vozy.
Na této cestě opravdu chci odpovědět na následující otázku:
Jak může DBS stát o 67 000 liber víc, než DB11,
když, odtud, kde sedím...
vypadají naprosto stejně.
Zaprvé jste nucení říct: "No, není."
Tento interiér prostě není dost dobrý
v autě za 225 000 liber.
Ani se tomu neblíží.
Podíváte se na to Bentley a řeknete: "To je interiér."
Je zdobivý, ale je...
báječný.
Když jsme však opustili město,
skutečné barvy DBS začaly prosvítat.
Je to tady zdaleka nejsilnější auto a nejlehčí.
A nejvíc tak nějak agresivní.
A přesto ladně pluje v režimu GT,
ten tam teď mám - Grand Touring mód.
Je jako vznášedlo.
Řídím dvojitě přeplňovanou V12.
Můžu jet 338 km/h.
A při 112 km/h můžu šeptat.
Ale když přepnete z GT módu na Sport,
je to velmi odlišné zvíře.
Připravení?
Ježíši Kriste. Jů!
Dobrá, malý rozdíl tu je,
mezi DB11 a... a tímhle.
Obávám se, že budete oba muset čelit faktům.
Jedete v trakařích a já v kosmické lodi.
Ach.
Stařík si představuje, že je James Bond.
Jde o to, že když budeme mluvit o rychlých,
luxusních, kontinent přejíždějících GT
mluvíme o vozech Bentley.
Jsou ultimativními GT.
Tichost šepotu, hladkost sametu,
náznak čekajícího masivního výkonu.
626 koní pod mou pravou nohou.
Ho-hó, to bych řekl.
Ha-ha!
Ale vůz GT, především, musí být pěkným místem na pobyt.
Protože podle definice v něm strávíte hodně času.
A tohle je pěkné místo na pobyt.
Tento povrch na středové konzoli - tento kov tady -
je hliník, který byl frézován stejným způsobem,
jakým frézují hliníkové vložky do zadních částí drahých hodinek.
Pokud stisknu toto tlačítko, můžu rotovat mezi různými obrazovkami.
Ó, analogové ciferníky a hodiny!
V prostředku palubky, děkuji.
Problémem u Bentley a Astonu pro mne je,
že se trochu příliš vztahují na bytí britskými.
Je to mírná britská nemoc. Nedá se ji setřást.
Jsme posedlí falešným dědictvím
a významem tradicí.
Je to jen nesmysl, opravdu.
Vlastně, pokud chcete mluvit o dědictví a tradicích,
BMW je má nejsilnější.
Stále ho vyrábí v Mnichově stejná firma.
Dělají si vlastní součástky.
A některé jsou hodně dobré.
Má dvojitě přeplňovanou V8 o objemu 4,4 l
produkující 523 koní.
Také má pohon všech kol, řízení zadních kol,
a adaptivní stabilizátory.
Má osmistupňovou převodovku.
Není dvojspojková, ale je s pádly a velmi ostrá.
To je ono - podřadit na trojku.
Tohle je správné auto.
Nikoliv pozlátko!
Poté, co James dokončil zajímavou přednášku o tom, co je s Británií špatně,
začal jsem přemýšlet o nákupu ovoce.
Potřebuje někdo citrón?
Ehm... Ne, nepotřebuji, díky.
Nechci... Ó, počkat, tady všechny napadlo to samé, hele.
Vpravo citróny.
Nemůže být další stánek s citrony.
Vážně... Jsou to - je to více citronů.
Proč někoho nenapadne: "Jasně, všichni na té silnici prodávají citrony,"
"my budeme prodávat nábytek."
Obecně také platí, že nepotřebuješ mnoho citronů,
ať už připravuješ cokoliv.
Museli jsme jich minout, kolik, 10 000?
Tady vpravo jsou další.
No, to je spotřeba Richarda Hammonda a jeho ginu s tonikem na jeden večer.
Zkouším systém aktivace hlasem.
Ten je vždy zábavný.
"Zadej zemi."
Prosím, řekněte jméno země.
- Gruzie. - Malta. Přijato.
- Nechci jet na Maltu. - Chtěli byste zadat cíl?
- Ne. - Řekněte prosím název země.
Gruzie.
Uveďte prosím název požadované země.
Gruzie.
Řekněte prosím název země.
Například Anglie.
Gruzie.
Uveďte prosím název požadované země.
Řekněte název země jedním slovem.
Například Francie.
Ano. Gruzie.
Zrušeno.
Ačkoli naše auta Gruzii jako zemi neznají,
brzy jsme dojeli do města Gori.
Rodiště Josefa Stalina.
Podívejte se na to, je to Stalinovo muzeum?
Můžeme se podívat?
Jo, můžeme se podívat.
Problém je, že když se chcete podívat do budovy vlastněné Stalinem, zřídka se dostanete ven.
V areálu muzea jsme našli dům,
kde sovětský diktátor vyrostl.
Takže Stalin ráno seděl u toho stolu, když byl malý chlapec.
- Ano. - A řekl si: "Jednoho dne, až vyrostu,"
"chtěl bych být tím nejhorším grázlem,"
"kterého kdy svět viděl."
A rodiče řekli:
"V Rakousku je malý chlapec"
"a ten chce být tím nejhorším grázlem."
"Ale my si myslíme, synu, že bys mohl být ještě větším grázlem." A taky že byl.
"Můžeš být, čím chceš, synu."
"Jestli chceš být největším bastardem, kterého kdy svět viděl."
- Bastard je dobré slovo. - A jeho máma mu řekla:
"Jsi si jistý, že nechceš být jako otec švec?"
"Ne. chci zavraždit 20 000 000 lidí."
Opravdu tu seděl v těch svých kraťasech a se svým knírkem.
To je tedy opravdu divné, že, přemýšlet o tom, co tu začalo.
Rozbil jsem Stalinův dům.
Ježíši, pošlou mne do Gulagu.
Jamesi!
"Rozbil jsem Stalinův dům!"
Venku jsme se podívali na sochu Stalina.
Což tu noc vyprovokovalo debatu mezi...
no, dvěma z nás.
Člověk, který porazil Hitlera je z tvého města,
takže je jasné, jako to udělali oni, že mu postavíš sochu.
Pak se ale ukáže,
že je ještě větším masovým vrahem,
takže ji zboříš?
No, je to složité, tohle. Velmi složité.
Můžeme mluvit o našich autech?
Ne.
Válka mne nezajímá.
No, jde o víc, než o válku, Hammonde.
Je to takový klíčový kousek dějin 20. století.
Ovlivnil celý svět.
- Jasně. No, jdu spát. - Cože?
- Jdu spát. - Jdeš spát?
Jdu spát. Uvidíme se ráno.
Museli jsme ho nudit, protože nedopil gin s tonikem.
Po další uvážlivé debatě
o problémech města se Stalinem,
jsem dostal vnuknutí.
Víš co, ta socha...
možná bychom jim ji mohli zbořit.
- Rozhodnout to za ně. - Přesně.
- Víš co... - Protože jsou...
Celé tohle město, velké dilema.
Víš, jaké to je? Je to jako někdo, kdo má
starožitný nábytek, který se mu vlastně nelíbí,
ale nemůže ho vyhodit, protože je po babičce.
Ale my ho vyhodíme za ně.
A pak jsou opravdu rádi.
Protože není pochyb, že by neměli mít sochu...
- Samo, že by neměli. - Nemůžu si vzpomenout na to město v Rakousku,
ne v Německu, kde se Hitler narodil.
Ale vsadím se, že jeho sochu nemají...
A tak, tu noc, když většina obyvatel tvrdě spala...
Zruš světla.
Počkej. Kde je? Kde je...
Ne, myslel jsem...
- Možná jsem to přehnal. - Myslel jsem, abys je zhasl.
Můžeš dát žebřík... Dej žebřík.... Ne.
- Ty vylez po žebříku. - Já vím. Dej ho na záda.
To jsou záda.
Správně. Jasně.
Otevři to.
No tak.
Ráno, když jsme nasedali,
měl Richard Hammond dotaz.
Proč jste mi dali na kapotu hlavu Nigela Mansella?
Myslel jsem, že se ti bude líbit. Víš.
Britský závodník, britské auto,
Myslel jsem, že to bude vhodné.
Je to odvážné prohlášení, že?
V autě máš slavného rodáka z Manchesteru, a na předku auta též.
Nigel Mansell tu musí být uznávaný.
Hodně lidí se na něj dívá.
Byl tu Nigel Mansell populární?
Ano. Globální superstar, kamaráde.
Globální superstar. Milují ho.
- Proč? Ukazují si lidé? - Jo.
Musí je zajímat závodění, nebo co.
Závodil Nigel někdy v Bentley?
Ne, většinou ve Williamsu, ten ho proslavil.
No jo, to asi lidi mate.
Proto vypadají zmateně.
Rád bych byl Richardem Hammondem.
Život je mnohem jednodušší.
Naším dalším cílem byla závodní dráha vzdálená 112 km.
A protože James a já jsme měli rasistické navigace...
nechali jsme se navigovat mužem vpředu.
Což byla chyba.
Hammonde, tudy už jsme rozhodně jeli.
Pokud jste chtěli, abych měl na starosti navigování,
neměli jste mi nalepovat hlavu Nigela Mansella na kapotu.
Snažím se.
Nakonec se Hammondovi podařilo zakopnout o dálnici vedoucí z města.
Ale věci se opravdu nezlepšily.
Proč jdeme tak pomalu? Předjíždí mne kamiony.
No, hlava Nigela Mansella mi stíní značky
a musím se kolem něj vyklonit, abych na ně viděl.
Nechci je přehlédnout.
Tamhle je směrovka na Teherán, což je v Íránu.
Do Íránu my nejdeme.
No, netuším, protože na ty zatracené cedule nevidím, kvůli Nigelovi.
Teď mne předjíždí oranžová dodávka.
Všichni si nás natáčí. Tohle je trapné.
Budeme ve všech zprávách.
Hammond si to přečte a řekne: "Nebyl to Nigel Mansell, vy bastardi."
Byl to někdo jménem Josefína Stalinová.
Nakonec jsem našel to, co jsem považoval za naši odbočku.
- Tady tudy. - Ne, tudy ne.
Pojedeme kousek tudy, a pak tam bude zase větší silnice
a budeme tam.
A to je přesně to, co se nestalo.
Sakra Hammonde!
Ó, právě jsem břichem na zemi!
Jo, to se na hlavních tazích stává často.
DBS je ve skutečnosti o pět milimetrů nižší,
než DB11, což je na takovéhle cestě samozřejmě úžasné.
Ještě.... že se věci brzy zhoršily.
Ten muž je ozbrojený.
Další muž se samopalem.
OK. Spousta lidí se samopaly.
Místní mi pak vysvětlil, kde přesně jsme.
Je to hranice, která není hranicí.
Podívejte tady, jo?
- Tady jsme. - Jo.
Jo? To je hranice
mezi Gruzií... a Ruskem.
jak ji uznala... většina lidí na světě.
Ale Rusové si myslí... že je tady.
Takže, no, dělají to,
že vztyčí plot s ostnatým drátem...
V noci ho posunou.
Dobře.
- Rusové ho přesunou? - Rusové ho přesunují.
Takže večer jdeš do postele, žiješ v Gruzii,
ráno se probudíš - je z tebe Rus.
Ale lidé tu žijí.
A tohle je venkovské místo uprostřed ničeho.
Co kdyby tohle někdo udělal v Ross-on-Wye, kde bydlím?
Jo, co kdyby ses najednou probudil a Velšané se rozhodli...
Je to zhruba stejně daleko. "Jasně, jsi ve Walesu."
Pak jsme se setkali se skutečnou obětí tohoto pohraničního sporu.
Pane, jste Gruzínec?
Samozřejmě, ano.
Je mi 84. A celých 84 let jsem žil v Gruzii.
Vidíte ten velký strom? To je můj pozemek.
Ten pozemek patří mně.
To mám na území Gruzie.
Rusové mi nedovolí obdělávat moji část pozemku.
A můžete tu přejít?
Proboha, zatknou mě a odvezou do Cchinvali.
Jsou tam ruští vojáci?
Ano, chodí tu.
Hlídkují, sledují, jestli nepřelézám plot.
Nechci nic jiného, než jen pracovat na svém pozemku. Nic nemám.
Pomozte mi je přesvědčit, aby to odstranili.
Bohužel, protože jsme Grand Tour a nikoli Spojené národy...
...mohli jsme jen odstranit hlavu Nigela Mansella,
vyhodit Hammonda z pozice navigátora...
a pokračovat v našem hledání závodní dráhy.
A jakmile jsme našli správnou cestu,
James začal přitahovat zvláštní kamarády.
V jejich BMW.
Svatá Máňo!
Viděli jste, co mu čouhá z kapoty?
Je emeritním profesorem na univerzitě ve Tbilisi.
Studuje latinu a starořečtinu.
Takhle jezdí ráno do práce.
Ó, Jamesi, je tam další.
Ó, ten je ještě lepší.
Nikdy jsem se necítil víc jako křen, Hammonde.
Vím co myslíš.
A kazíme mu to.
To je skvělé!
Ha-ha-ha! Ach, jsou všude.
Po rozloučení se s Jamesovým fanklubem,
jsme konečně dorazili na závodní dráhu.
Postavená v časech komunismu...
hostila hrozné a nudné závody,
až do rozpadu svého a Sovětského svazu.
Před pár lety ale
byla přivedena zpět k životu.
Takže, musíte si pamatovat:
715 koní je...
obrovské množství.
Je to katedrála výkonu!
190, 195, 206,
218 km/h!
Bože, to je tak rychlé.
A nejlepší je, že je to stará škola.
Všechen ten výkon jde na zadní nápravu.
Nemá... pohon všech kol.
Žádné řízení všech kol.
Žádný luxusní trik.
Ó, koukněte na tohle.
Driftování se zapnutou kontrolou trakce.
Anó!
To máme rádi.
A s vypnutou kontrolou trakce...
Se mi líbil ještě víc.
Podívejte na to.
DB11 byl prvním Astonem, který jsem řídil a byl dobrý... na okruhu.
A tenhle je druhý.
Ježíši, to je auto!
Richard Hammond se tu projíždí v domě z Chatsworthu.
Tenhle motor - dvojitě přeplňovaná, šestilitrová W12
je tím úplně novým motorem z Bentaygy,
ale speciálně nastaveným pro toto auto.
Vydává 626 koní.
A je umístěn ještě víc vzadu, než dřív.
A přední kola jsou víc vpředu.
Což ho dostává blíž k rozložení váhy 50-50.
A je tu klíčové slovo: váha.
Je jí dost.
Dvě a čtvrt tuny.
Takže aby mělo šanci dělat cokoliv sportovního,
je to o kontrole té váhy.
Bentley proto Continental vybavil
arzenálem high-tech zbraní.
Vektorování točivého momentu, pohon čtyř kol,
superrychlé adaptivní zavěšení.
A aktivní diferenciály.
To vše znamená, že tento velký starý Hector může,
abych mluvil žargonem od Bentley,
zdvihnout sukni a uhánět.
Ó, krásné.
Člověk, který navrhl kontrolu trakce pro tohle auto
je zjevně šampionem v driftování.
A hned to poznáte.
Postavil si Bentley pro sebe.
Přísahám...
Ha-ha-ha!
Je to... Je to neslušné, chtít to po něm.
Mezitím jsem se v BMW
také opíral o elektroniku.
Dříve jsem měl na silnici tohle nastavení,
v mé verzi Sport, kterou si můžete naprogramovat.
A řízení jsem měl na komfort a tlumiče na komfort.
Ale teď... to mám na Sport Plus.
Mám nejnižší výkon - 523
Mám nejnižší poměr výkonu k hmotnosti.
Je to masitý motor s velkým záběrem od nízkých otáček.
Můžu kopat hluboko.
Spojte to s pohonem všech kol
a řízením čtyř kol,
a řada 8 je přesně to, co byste čekali.
Je jednoduché. Je to BMW. Máte pocit jako v BMW.
Je to vlastně tak jednoduché,
že jsem si při jízdě kolem boxů něčeho všiml.
Je tam chlápek se stopkami.
Znamená to, že to opravdu měří? Předpokládám, že ano.
Měřili. Takže jsme se všichni
rozhodli soustředit se na ostrá kola.
Skočit přes obrubníky.
Vypustit ho - a bum!
Větší rychlost.
No tak. No tak, zatáčej. Drž, drž, drž, drž.
Ty brzdy, to zatáčení...
to zrychlení...
vše naprosto...
skvělé.
Co přijde tady?
Zůstat na straně, ťuk na brzdy...
- teď to osolit.
Je to ta rychlá, nebo pomalá?
Bože, dokáže zrychlit. Prostě vystřelí.
0-100 za 3,4 s.
což je... naprosto za hranicí chápání
v takhle velkém autě.
Poslat to tam.
Ó, sbírám mírně obrubník.
Ty brzdy se zahřejí.
Jsou to největší ocelové brzdy na sériově vyráběném voze,
ale stejně po nich chci moc.
Nakonec jsme zajeli do boxů, abychom zjistili, jak jsme si vedli.
- Žádná překvapení. - Pokračuj.
- Aston byl nejrychlejší. - Ó, Bože.
- Ne, ale zjevně s ohromnou rezervou. - Dobrá.
- Ano. - Dvě minuty, ano?
- Dvě minuty celkem přesně. - Rychlejší, než dvě minuty?
- Ne, ne. Dvě minuty.
Tady je ale to zajímavé.
Bývalý prezident Gruzie,
když tento okruh znovu otvíral,
před pár lety - zajel čas.
- Zajel? - Jo. Ve voze Formule 3.
Dvě minuty a pět přesně.
To je prezident Gruzie.
- Takže, Jamesi Mayi. - Ano?
Co myslíš, byl jsi rychlejší, či pomalejší,
než prezident Gruzie?
- Stanu se prezidentem Gruzie, když... - Ne.
Řeknu, že jsem byl pomalejší.
Máš naprostou pravdu. Ale...
Tady je něco zajímavého.
Byl jsi pomalejší jen o 0,8 s,
než prezident Gruzie a ten jel vozem Formule 3.
Co ty, myslíš, že jsi byl rychlejší, než prezident Gruzie?
Budu upřímný, moc, moc rád bych býval byl.
- Jamesi Mayi, ty jsi měl 2:05,8. - Ano.
- Richarde Hammonde. - Ano? - Dvě minuty...
Ano?
...čtyři... celých osm.
- Takže jsi jen o vteřinu rychlejší. - Ó.
- To je nejblíž, co jste vy dva kdy byli. - Jo, to je.
Počkejte.
Zpráva. Ó, Bože. Pan Wilman.
Jak ví, kdy všichni sedíme...
Je to záhadné.
- Tak pokračuj. - Dobře.
Viděl jsem, jak rychle zajedete letmé kolo.
- Ano. - Teď uvidíme,
jak rychle dokážete jet, když se vám chce nutně čůrat.
- Cože? - Opravdu?
Takže, každý vypijete 1,7 l vody,
počkáte 20 minut,
a pak zjistíte, o kolik se váš čas vylepší.
Brzy jsme byli připraveni začít test.
Takže vypijeme tohle, a až je všechny tři vypijeme,
- začne se počítat čas? - Jo.
- To je nechutné. - Hmm.
Je to prostě odporné.
Ženy tohle pijí pro zábavu.
- Nemohli jsme to podniknout s vínem? - Sklapni.
Ó, Bože.
- Skončil jsi? - Jedu.
Jak jsi to udělal?
Proč máš takový náskok?
Jde o to, že je to docela zajímavý test,
protože když řídím normálně, jedu na dálnici 112 km/h.
- Samozřejmě. - Když se mi chce čůrat, jedu 288 km/h.
- Tenhle test není fér. - Proč ne?
- No, moje kapacita je menší, než vaše. - Ehm...
Navíc má kratší cestu do žaludku, pak kratší do močového měchýře,
a pak kratší k mému pyji.
- Ale... - Co? - My jsme starší.
- Ano. - A máte měchýře ze dřeva.
Když zestárneš... Mladší diváky by to mohlo zajímat.
... přichází to víc znenadání, že?
Noci pořád zvládám. Nemusím v noci vstávat.
Nezapomeňte, že to je rakovina prostaty, že?
- Je? - Jo, to je. Je to příznak.
Víš, že ohledně rakoviny prostaty ti řeknou,
že si musíš strčit prst do zadku a propátrat to tam.
To jsem nikdy nedělal, takže nevím, jaké by to tam normálně mělo být.
- Takže nevím... - Ne, je to doktor.
Proto se kvůli tomu chodí k doktorovi.
- Ne, máš se sám zkontrolovat. - Nenacouváš si na vlastní prst.
- Je to... To tam píšou. - Nene.
Plakáty říkají: "Zkontrolujte svou řiť."
Nikdy jsem neviděl plakát s nápisem strčte si prst do zadku. Já jen...
No, nikdy jsem tomu nerozuměl, protože v těch reklamách říkají
zkontrolujte se kvůli rakovině prostaty.
Ne, sám se kontroluješ kvůli rakovině varlat, ty koumáku.
Prohrábneš si koule, abys zjistil, že tam není...
- To můžeš, ano. - To je v pořádku.
Ne, to řekneš manželce.
Milosrdně bylo moje 20 minutové čekání brzy u konce.
Čtyři, tři, dva.
Jedna. Sbohem.
Ó, ne, to bolí.
Tři, dva, jedna. Mizím. Hodně štěstí.
Ó, začíná to. A běh není rozumný.
Nepotřebuji čůrat. Nepotřebuji čůrat.
Ó, Bože, je to... je to rušivé.
No tak. No tak!
Nemyslím na to.
Prostě na to nemyslím.
Potřebuji čůrat. Brzdím, tvrdě brzdím.
Ó, je to horší v zatáčkách, protože se to všechno navalí na jednu stranu.
Ó Bože.
Kdyby Williams dal svým řidičům
1,7 l vody vloni před každým závodem,
všechno by vyhráli.
Bože, žiji v měchýři.
Neuvolňuj se!
To nikdy nezvládnu.
To bude stačit. To bude stačit.
Jen...
Nesmím běhat.
Stane se to. Stane se to.
Co? Kdo je tam?
- Jamesi. - Odprejskni, čůrám.
- Pospěš si. - Čůrám.
Jenom si pospěš! Musím každou chvíli.
Ó, on...
Tak, konec. Pusť mne dovnitř.
Ó, Bože, je toho víc!
Ó Bože.
Je to prostě hrozné. Když tě...
Poslechni, kámo, je tam James a já jsem první.
Nepředběhneš mne.
- To je v pořádku. Buď v klidu. - Ani náhodou.
Je to strašný pocit, když se dostaneš ke dveřím a tělo ti říká: "Ano, už je čas..."
- ale ty nemůžeš dovnitř. - Přestaň mluvit.
Jak to, že se ti vlastně nechce?
Já jsem svůj problém vyřešil... ve druhé zatáčce.
- Jo, jasně... - Takže...
- Jamesi... - Čůrám....
Já vím. Mám tu časy, jsou docela zajímavé.
Byl jsi o vteřinu pomalejší.
Hrozně potřebuji čůrat.
Co myslíš, byl jsi pomalejší nebo rychlejší?
Je mi to jedno.
- Richarde Hammonde... - Bož...
tvoje původní kolo bylo 2 minuty a 4,8 vteřiny.
- Tvůj nový čas... - Přestaň mluvit.
- Dvě minuty... - Jasně, to je jedno.
... nula pět.
To je taky pomalejší čas.
Protože jsem se soustředil, aby se mi nestalo to, co tobě.
To je zajímavé, protože ačkoliv se mi stalo, co se mi stalo, koukni...
Je to prostě zajímavé - úplně stejný čas.
- Chci říct, byl jsem vlastně... - Jamesi!
- Pospěš si! - Byl jsem o 0,3 vteřiny pomalejší.
Ale celkově skoro stejný čas.
Poté, co jsme dokončili naši důležitou práci,
převlékl jsem se a vyrazili jsme do Tbilisi,
hlavního města Gruzie
za něčím, co můžete dostat jen v této zemi.
Jde o to, že Spojené státy daly světu letectví,
Německo dalo světu auto, a Británie internet.
Ale gruzínský příspěvek byl mnohem hlubší a zásadnější.
Gruzie dala světu...
víno.
Víno se tu vyrábí přes 4000 let.
A je to teď takový hit, že tu máji lázně, kde se můžete ve víně koupat.
- Jaké to je? - Úžasné.
Tohle je víno.
- Skvělá věc je, že nebude potřebovat vytáhnout špunt. - Ne.
Prostě se jen sesune dolů a vypije obsah vany.
Kdybych ten špunt teď vytáhl,
zpanikařil bys a snažil se všechno vypít dřív, než to odteče?
Počkejte, potřebuju si spláchnout vlasy. Vydržte chvíli.
- On se opravdu chystá... - Bože, je to tak. -... umýt vlasy vínem.
No, vážně!
Trochu jsem se napil.
Jamesi, neusni ve vaně.
- OK. - Určitě usne.
A teď můžu relaxovat.
Óóóóóó....
Druhý den ráno jsme si projeli Tbilisi,
jedno nejúžasnějších měst, ve kterých jsme kdy byli.
Kdo je to na tom koni?
Podle cedule je to Král David Stavitel.
- Cože? - Lepší, než Erik Chemik.
Poslední stavitel, který pracoval na mém domě takhle nevypadal.
A určitě nepřijel na koni.
Poté jsme objevili bleší trh
a rozhodli se otestovat velikost kufrů našich aut tím,
že si koupíme pár suvenýrů.
Nejsem si jistý jestli se s tímhle dá vyhrát válka.
Toto jsou ruské nástěnné hodiny.
Na ciferníku mají napsané Moskva. A fungují.
- Ta je sovětská? - Ano.
Sovětská kino kamera.
No, to je teda něco.
Kolik stojí ten gramofon?
Udělám si selfie.
Líbí se mi, jak se jim podařilo zachytit chtivost té fenky
a posmutnělost Jamese.
Po dokončení našich nákupů jsme se s Richardem vrátili k našim autům
a začali plnit zavazadlové prostory.
- Co jsi koupil? - Dva obrovské džbány.
Gruzínské džbány na víno.
Víš, jak se gruzínsky řekne džbán na víno?
- Ne. - Norks. (australský slang: prsa)
- Vážně? - Ano.
Takže máš dva gigantické džbány.
Ano. A kytaru a hodiny.
Mám ze svých nákupů radost.
Co budeš dělat s tím trombónem nebo co to je?
No, nevejde se mi do kufru.
Mám tam gramofon, ptáka, plynovou masku...
To je krásný kousek. Dej ho na zadní sedadlo.
- Je tam málo místa. - To půjde...
Na zadní sedalo se to vejde, podívej.
- Teď přijde kritika. - Ó, můj Bože.
A je to tady. Říkal jsem, že bude nadávat.
- U Aston Martinu tohle popisují jako zadní sedalo? - Ano.
Neříkal bych tomu ani kožené pouzdro.
Nemůžu se s ním...
- Nemůžu se s ním hádat. - To je neakceptovatelné!
- Ty ses tam opravdu dostal - Ano.
- Máš nějaké místo nad hlavou? - Ne.
To je naprosto beznadějné.
Nicméně, na Aston Martinu je zajímavá jedna věc....
- Chtěl bych toho tolik říct. - Potřebuji se dostat ven.
V té chvíli se vrátil James
z velmi ambiciózního nákupu.
Podržel bys mi toho dikobraza, prosím?
Nejdříve Jak.
To ne... Jak velký je ten kufr?
- Je vlastně docela velký. - Řekl bych, že je zbytečně velký.
- Je to příliš velký kufr. - Tohle je grand tourer -
má se do něj vejít hodně zavazadel, jak jsi sám řekl.
Gramofon půjde sem.
A nakonec španělská fregata.
Pak mě napadl plán, jak se zbavit věcí, které se mi do auta nevejdou.
Koupil jsem ti dárek.
Jsi muzikální člověk. To je od něj moc hezké.
Děkuji.
Když jsme všechny suvenýry naložili
vyrazili jsme opět na cestu.
Z kufru se ozývá docela rachot. Mám trošku strach,
že budou mé velké džbány narážet do hodin a poškodí je.
Myslel jsem, že jsi hodiny zaklínil mezi obě nádoby, aby se to nedělo.
Finbarr Saunders And His Double Entendres. (komiks se sexuálními dvojsmysly)
Brzy jsme přijeli na hranici,
kde končí Evropa a začíná Asie.
Tak to bychom měli. Sbohem, Gruzie, rodiště vína,
a zdravíme tě, Ázerbájdžáne,
rodiště něčeho skoro stejně důležitého.
Ropy.
Poprvé ji zde objevili ve 3. století.
Marco Polo o ní psal před tisícem let.
Řekl, že nechutná moc dobře.
Tady začal ropný průmysl.
Tohle byla první země na světě, kde používali vrty při pobřeží.
Překvapivě ale máme problém najít benzínovou pumpu -
což znamenalo, že jsme se museli trošku zklidnit.
Což vedlo Maye a Hammonda k samolibým ekologickým kázáním.
Při této klidné jízdě
umí moje auto jednu velmi chytrou věc
Jeho dvanáctiválcový motor umí vypnout 6 válců
a pokračovat jako šestiválec aby uspořil palivo.
Dá se takhle dostat až na 9,5 l/100 km
což není špatné na auto, které váží 2,2 tuny.
A co je důležitější, dostanu se tak na dojezd až 800 km na jednu nádrž.
Já můžu zapnout mód Eco Pro - což dělám právě teď -
který vypne některé důležité funkce auta – kromě motoru, naštěstí.
A také mám aktivní přední masku.
Lamely se otevřou, když je to nutné
a zavřou se, pokud je potřeba lepší aerodynamika.
Takže všechny tyhle hi-tech hračičky, o kterých se bavíme...
Jeremy, co má tvůj Aston Martin?
Mezi 65 a 130 km/h vypne šest válců a dál funguje jako řadový šestiválec
dokud katalyzátor vypnutého bloku nevychladne.
Tento blok pak nastartuje a vypne druhou polovinu
- a tímto střídáním se dosáhne optimální teploty.
Ha-ha! Tohle nečekali.
Naštěstí jsme konečně dojeli k benzínce.
Jejda...
Tak tohle jméno společnosti jsem opravdu nečekal. [Hov No. Benzín]
Vážně?
Já vím, že je to dětinské, ale stojí tam...
[ HOV NO. ]
- Přál bych si, abychom měli Hovnobenzinky v Británii. - Taky bych to chtěl.
HovnoZina.
Proč nesponzorují tým Formule 1?
Poháněno hovne.m!
- Pomyslete na čáry od smyků. - Pomyslete na ty komentáře.
Pokračovali jsme dál a začali nasávat místní automobilovou kulturu.
Což nám netrvalo dlouho.
Lada, Lada
a Lada.
Lada, Lada, Lada.
Lada, Lada.
Tři Lady támhle, a další Lada tady,
a zase dvě Lady.
Pokud mají v Ázerbájdžánu Klub majitelů VAZ Lada, tak by mohl být docela početný.
Místní verze časopisu "Jaký vůz?" musí být hodně tenká.
V dalším městě jsme chtěli s Mayem zastavit,
ale Hammond nechtěl.
Moc hezky tu popojíždíme,
ale tohle jsou GT auta.
Ujeli jsme jen pár kilometrů
a hodně dalších nám zbývá. Měli bychom se pohnout dopředu.
Město, ve kterém jsme byli, se ale jmenovalo Ganja,
takže bylo jasné, že jsme s Jamesem chtěli zkoumat místí architekturu.
- Víte, že stavím nový dům? - Ano.
Myslím, že jsem špatně trefil rozměry.
- Opravdu? - Hm, myslím, že by měl vypadat víc takhle.
Takto. Líbí se mi ten oblouk.
Řekl bych, že Cotswolds potřebuje více takovéto architektury.
Mohli bychom přestat s tím zastavováním a prohlížením památek?
Smyslem celého výletu je dokázat, že tahle silná GTčka
umí pohltit celé kontinenty - a my se nehýbeme ani o míle.
- Bů... - Musíme pokračovat.
A je ti jasné, že naše auta nejsou ve skutečnosti rychlejší, než jakékoliv jiné auto?
- Cože? - Nejsou. V reálném světě ne.
Chci říct, jede se nám v nich skvěle a proto je máme rádi.
Je hezké mít silné auto. Ale v reálném světě
nejede ani rychleji ani pomaleji než jakýkoliv jiný vůz.
- Ale jedou rychleji. - Nejedou.
Cože? Všechny ty Lady, které tu donekonečna předjíždíme od chvíle, co jsme přijeli?
Chceš říct, že můj Aston Martin s dvojitým turbem není rychlejší?
Ne ve skutečném světě.
Předvedu vám to. Zítra.
Ó, Bože.
Zítra odpoledne
Dobře, Mayi, tak co tě napadlo?
Koupil jsem tenhle Renault 9 GTL.
A nechal jsem přiletět Abbie, aby ho řídila.
Pojedeme do 80 km vzdáleného místa, které se jmenuje Rajská zahrada.
A proč prostě nemůžeme jet tam, kam jsme měli namířeno?
Protože jsem řekl, že jedeme do Rajské zahrady. Bude to pěkné.
- Abbie dostane dvouminutový náskok - - Hmm-hm.
A vy ji nedoženete.
- Dojedeme. - Nedojedete...
- Dvouminutový náskok - Ano.
- ...a ty si myslíš, že ji během 80 km nedojedeme. - Přesně tak.
Není v dobrém stavu.
Taky nebylo drahé.
Nastartuj, prosím.
Dobrá, dobrá.
Asi máme problém.
- Takže, připraveni?? - Přede jako kotě.
3, 2, 1….
Start!
- Profesionální řidička. - Je dobrá. Je dobrá.
- Koupils krám. - Nefunguje.
Takže experiment Jamese Maye:
Je Aston Martin DBS s dvojitým turbem
rychlejší, než stařičký a rezivějící Renault 9?
18 vteřin
Přestaň se vzrušovat nad touhle směšnou epizodou.
Dva, jedna, start.
Pojďme s tou šarádou rychle skončit, OK?
A dokážeme, že je James šílený.
Jde o to, že v GT s ohromným výkonem se cítíte dobře -
a je moc hezké, ale není rychlé.
Všechna auta v reálném světě jedou stejnou rychlostí,
protože to, jak rychle jedou, je ovlivňováno vnějšími faktory,
ne samotným autem.
Semafory rychlostní kamery
další auta, přecházející chodci,
všechny tyhle věci se postupně nabalují
Pokud máte v autě silný motor, přijedete večer domů dříve.
Což znamená, že strávíte více času se svými dětmi.
A také to znamená, že z nich méně pravděpodobně vyrostou čichači lepidla.
Brzy jsme vyjeli z města na dálnici,
ale měli jsme problém.
Ty rychlostní kamery jsou snad každých 100 metrů.
Ano, je to šílené.
Ale Abbie má stejný problém.
Nevzdaluje se nám.
- To ne, ale ani my ji nedoháníme. - To ne.
Jakmile jsme sjeli z dálnice, předjeli jsme s Hammondem hnědý zátaras
a vyrazili na stíhací jízdu.
Abbie je skvělá řidička.
O tom nepochybujte. Je mnohem lepší, než já.
Ale já mám 14x víc koňských sil.
Abych ji mohl dohonit, musel jsem všechno předjet.
A to nebylo lehké.
Jednoduchá plná čára. Nemůžu předjíždět.
Nemůžu předjíždět
Uvízli jsme za Ladou.
Ó, Bože, auto v protisměru.
No tak, no tak, no tak.
A tady je Jeremy Clarkson za náklaďákem.
Stejně jako já.
Ano, tohle potřebujeme.
A jsme ve městě.
Co to děláš?
Ty nerozhodný pitomče.
V Jamesově skutečném světě se nám nedostávalo štěstí.
Ó, super. Bagr.
Ó, Bože.
Daleko před námi, byla Abbie v kosícím módu.
No tak!
Jasně, Lada... Lada, Lada, Lada.
Vypadá to, že je vypouští každých 7 vteřin v protisměru.
No, jasně, červená.
Ó Bože, Ó Bože, Ó Bože.
9, 8, 7, 6
5, 4
3, 2
Ahoj kluci, čekáte na světlech?
Panebože.
Bohudík jsme byli brzy z města pryč
na otevřené silnici.
Volnost!
Ano!
Předjet Ladu.
A další.
A je čisto.
Ale pak, asi 16 km před cílem jsme začali projíždět venkovem.
Hammonde, krávy, krávy, krávy!
Jak se silnice stávala víc a víc vesnickou
začal mít Aston problémy.
Skoro se nehýbe, co to dělá?
Nemohl bys trošku zrychlit?
Skáče to a klenutí vozovky je nepravidelné.
Ano, silnice není dokonalá, ale jet se po ní dá.
Hammonde, mám 715 koní a pohon čistě zadních kol.
Tohle nemá význam. Předjedu tě.
Mám vektorování točivého momentu, pohon všech kol. Tohle zvládne.
Mezitím, vzadu v hnědém IjáčekW...
Vsadím se, že má Abbie pořád 2 minutový náskok.
Proč jsi zastavil?
Protože proti mně jde celá farma.
Řeka vlny a obědů.
Prosím, neškrábněte mi moje Bentley.
Dobře.
Jak jsme se blížili k cíli, povrch silnice se zlepšil,
takže jsme mohli oba vypustit naše koně.
Takže, dámy a pánové,
Richard Hammond jede velmi rychle v Bentley na horské cestě.
Takže se nemůže nic stát.
Už ji skoro musíme dojet.
Bez urážky, Abbie, ale tohle nevyhraješ.
Cíl v Rajské zahradě byl blízko.
A když jsme přijeli na nádvoří ráje,
Abbie už byla na dohled.
Věděli jsme, že ten závod vyhrajeme
ale pak se ukázalo, že cílová rovinka leží ve 14. století.
Ó můj Bože.
Zužuje se, velmi se to zužuje.
Nevím, kolik stojí karbonový spojler na tomto autě,
ale vsadil bych se, že hodně.
Abbie se však o tyhle problémy starat nemusela.
Ty zvuky – to jsou nárazy vrány na ruský přehrávač.
To nebylo dobré.
- Ahoj. - Hammonde, uvíznul jsem.
Najdu si jinou cestu.
Opravdu ta cesta vede tudy?
Teď se ozývá hodně zvuků z kufru.
Mezitím jsem si našel jinou trasu,
která nebyla o nic lepší.
Ó, Bože.
Ideální závod pro Jamese Maye, Jedu 6 km/h, 5 km/h...
V tuto chvíli už jsem věděl, že jsem prohrál,
takže jsem si potřeboval najít výmluvu.
Je to na hlavu?
Klobouk.
Tahle země není pro Bentley.
Je to spíše teritorium Land Roveru.
Jamesi Mayi, jsi naprostý idiot.
Zpráva o situaci: pán přišel k oknu
vzal si 30 manatů a já mám teď tento klobouk.
Nakonec jsme s Hammondem našli Abbiin vítězný Renault v cíli.
A doslova o několik hodin později
se objevil i James.
Tady ho máme.
Ale ne.
- Kdo vyhrál? - My vyhráli.
- Vážně? - Ne. Ne. Nevyhráli jsme.
- Šel si koupit klobouk. - Ano, koukni.
- Opravdu? - Trvalo mu roky, než si ho vybral.
Muselo to být tak... jak dlouho nám to trvalo?
Musela to být dobrá půlhodina, než sis vybral ten správný.
No, půlhodinu jsem vybíral ten černý, ale pak se mi přestal líbit.
To se neděje jen tak.
Chce to svůj čas.
Takže, dokázal jsem nebo ne, že rychlá auta, jakkoliv jsou skvělá,
tak nejsou rychlá? V reálném světě je Renault 9 stejně rychlý, jako Aston nebo Bentley
- nebo BMW. - Au! Á….
- Co? - Stala se mi nehoda.
Nedá se to jinak popsat.
- Tady... Můj... Koukněte. - Zničil sis vránu.
Vráně upadl zobák a spodek.
Tohle všechno bylo před minutou ve mně
a už není.
Proč ti ta krev teče?
Protože se mi tam zapíchla půlka vraní tváře
- když jsem ji zvedal. - Zaútočila na tebe?
Byl to opravdu nevyčíslitelně drahý suvenýr. To je opravdu škoda.
Teče to docela hodně.
Odhaduji, že ti zbývají 3-4 minuty života.
- To už je skoro půl litru. - Není to půl litru. Roztáhlo se to po zemi.
Kdyby se jednalo o tebe, tak už by přilétaly helikoptéry
- a odstříhávali by ti kalhoty. - Ano, touto dobou už bych byl pryč.
Já to prostě zvládnu. Běž se podívat
- kolik škody jsi způsobil ve svém kufru. - Moje bude v pohodě.
Já nemám v Bentley zničeného nic.
Proboha!
- Pokračuj, řekni to. - Přišel jsem o džbány i hodiny.
Vše, co mám, je tenhle "kroužek".
Když Jamesův nerealistický test konečně skončil
pokračovali jsme na východ
a přijeli k pramenům... všeho.
Kolébkou lidstva je jižní Afrika.
Odtud pocházíme jako živočišný druh.
Ale kolébka všeho, co nás dělá výjimečnými
je tady.
Z výčtu věcí, které se vyrábí z toho, co tady teče ze země
se točí hlava:
Zubní kartáčky, pastelky,
srdeční chlopně, padáky,
nemrznoucí směs.
Vinylové desky, kazetové pásky,
CD, tréninková obuv.
Kytarové struny, balóny,
sluneční brýle, záchranné vesty.
Anestetika, smalt, protézy,
protetické končetiny, šampony.
Jednorázová kuličková pera,
chytré telefony,
pleťové krémy, deodoranty.
Rtěnky, rybářské pruty,
elektrické přikrývky, repelent,
deštníky, střešní krytiny.
Světelné spínače, myčky,
tvář Johna Travolty.
Antiseptika, konzervační látky,
míče, tmel,
motocyklové přilby, lodě,
kontaktní čočky.
PET láhve, ve kterých si kupujete vodu.
Řemeny ventilátorů, satelitní antény,
Frisbee, teplo,
světlo.
A co je nejdůležitější ze všech,
jantarový nektar bohů...
benzín.
Ropa je tady tak důležitá,
že tu postavili lázně, kde se v ní můžete koupat.
Bylo to stejné jako vinné lázně v Gruzii,
akorát se to lišilo úplně ve všem.
- Je to opravdu surová ropa? - Ano.
Cítím se jako alkoun.
Za chvíli přijde žena z obsluhy s neoholeným podpažím
vezme mě do jurty a umyje jarem.
a řekne: "Koukněte, co jsme našli!"
- Kde jsou naše vany? - Máme jen jednu vanu.
A k sobě vás nepustím.
A já se zase nechci koupat po tobě.
- Proč ne? - Zbláznil ses?
Bude to plné tvých strupů a lupů.
Druhý den ráno, poté, co jsem byl vydrhnut,
jsme vyrazili ke Kaspickému moři.
A protože se blížil konec našeho výletu,
řekl jsem si, že by bylo dobré zhodnotit naše auta.
Aby bylo auto vhodné na dlouhé cesty, musí vynikat v následujících věcech:
luxus, pohodlí, výkon a styl
na značce tolik nezáleží.
A tohle nové Bentley Continental GT
je velmi, velmi, velmi dobrý grand tourer.
Ale překvapilo mě ještě víc
na trati, kde se dvou a čtvrt tunové auto pohybovalo velmi svižně a hbitě.
Ale nad vším ční interiér.
Tohle je prostě příjemnější místo než kterékoli jiné.
Musím to říct, tohle je mistrovské dílo.
Naprosto dokonalý kousek.
A zaslouží si hrdě nosit svoje létající B – logo Bentley.
Skvělé auto.
Takže, moje BMW. Když jsme vyjeli na tento výlet,
myslel jsem si, že bude docela dobré.
Ale teď... musím říct, že jsem se do něj zamiloval.
Hlavně kvůli jeho motoru V8.
Je jemný, tichý, nerušivý,
ale když sešlápnete plyn.
Slyšíte, jak se rozezněl?
Jeho hlas se stává více srdečným
a přes volant a hýždě cítím jemné brnění.
Je to nádhera.
A další věc...
a vím, že to bude znít trochu jako z nabubřeného světa,
ale stojí jen 100 000 liber. (3 miliony Kč)
Výrazně méně, než polovinu toho, co stojí Aston Martin.
Navíc je hezčí a vyrobili ho v Německu.
Kupte si ho.
Tohle byl skvělý výlet.
Pár věcí jsme se po cestě naučili.
Zaprvé, Gruzie je skrytý klenot -
především Tbilisi.
Za druhé, keramika je mnohem ostřejší, než byste čekali.
A pak tu máme DBS – a to bude složitější.
Je pekelně rychlé, je pohodlné
a vypadá úžasně.
Je to neuvěřitelně přitažlivé auto,
ale je o 70 000 liber (2,1 mil. Kč) přitažlivější než DB11??
Nemyslím si to.
Prostě si to nemyslím.
Možná kdyby měl opravdu výjimečný interiér,
jako je například ten v Bentley,
měl bych na to jiný názor.
Ale nemá, takže ne, omlouvám se.
Po ohromující jízdě po výběžku Kavkazu
jsme dojeli do neuvěřitelného hlavního města Ázerbájdžánu.
Tak jsme tu, v Baku,
a mají tu, musím říct, docela zajímavou architekturu.
Koukněte na to.
Tohle navrhnul britský architekt -
je to moje nejoblíbenější budova na světě.
S velkým náskokem.
Naše auta teď vypadají... řekl bych hrdinsky.
James by řekl, že odporně.
Jamesi Mayi, jak moc tě rozčiluje špinavost tvého auta?
Zrovna jsem chtěl říct, jakou děláme ostudu,
protože tohle je zářivé, třpytící se město.
Měli bychom naše auta taky rozzářit.
Umytí trvá jen pár minut.
Vypadají, že těžce pracovaly
a vybojovaly si cestu až sem.
Ne, vypadají špinavě.
Tohle je trať velké ceny,
protože ta se tu teď jezdí.
Proč si nezajedeme jedno kolo velké ceny?
Obávám se, že to nepůjde. Není to jen závodní trať.
A proč si nedáme závod na hlavní rovince?
Protože to je město, nemůžeš jet sprint jen tak.
A kdybychom hezky poprosili?
A protože na to neměl Hammond žádnou odpověď, hezky jsem poprosil.
A druhý den opravdu uzavřeli hlavní třídu.
Takže jsme mohli závodit.
Aston by měl přesvědčivě vyhrát.
Na papíře je rychlejší z 0 na 100, je výkonnější
a lehčí.
Ale má pohon na zadní kola a silnice je docela mokrá.
Mám pohon všech kol a kontrolu startu.
Jediné, co mě trápí je, že James taky.
Dopadne to takto: Jejich pohon všech kol a kontrola startu
jim umožní rychlý rozjezd,
ale jakmile se rozjedu, stane se ze mě střela.
Tenhle závod není o tom, kdo vyhraje.
Ale který z mých kolegů prohraje.
Jdeme na to.
A vyrážíme!
Nedaří se mi přidat.
Cítím, jak pohon všech čtyř kol dělá svou práci.
OK...
Bentley se dotahuje, ale myslím, že to nezvládne,
No tak, BMW.
Ano!
Kam se poděl Jeremy?
To je zajímavá stavba. Je to vládní budova.
Prohlédnu si ji.
Hmm, moc hezká.
Po prohlídce jsem se rozhodl, že uspořádáme další pokus.
Ale Aston byl stále nevychovaný.
Vítězství!
Takže lítá po celé šířce silnice?
Používám asi čtvrtinu plynu - a hned jedu bokem.
To není úplně dobré, že?
No, gratuluji ti k vyřízení povolení, ale počasí se ti moc nepovedlo.
Rozhodl jsem se, že pokud máme jet znovu
musím něco udělat s počasím.
Takže jsme vzali všechna vozidla lidí ze štábu.
a jezdili s nimi po ulici, aby trochu vyschla.
Což zabralo nějakou chvíli.
Jeremy, při tom prvním velkém smyku, nenadělal sis do kalhot?
Je to těžké to udržet, když jste tak kvalitně promazaní ropou jako já.
Jak moc budeme schopni tu ulici vysušit?
Už osychá na Jamesově straně.
Pokud po ní pojedu při dalším pokusu,
- bude to v pohodě. - No, není moc obvyklé
vybírat si, po které straně silnice pojedeš, abys byl rychlejší.
A jelikož se přesně tohle před závodem dělá,
ignoroval jsem Jamese a zařadil se
před naším třetím pokusem do suché dráhy.
Takže, BMW, Bentley, nebo střela země-vzduch.
Kdo vyhraje?
Oranžová.
Né....
Skvělý start!
Proboha! Pořád sebou hází.
130 km/h, 150 km/h
Zase jedu bokem.
- Dotáhni se, dotáhni se k němu. - No tak, BMW.
Sakra!
Tak to bychom měli. Aston byl nejvíce strhujícím autem na pohled.
Jako obvykle.
Teď pojeďme na oběd.
Po chvíli jsme našli náš grál.
Jedeme 1,5 metru pod hladinou moře a přijeli jsme k cíli naší cesty.
Kaspickému moři.
Největší vnitrozemské vodní ploše.... na světě.
Výlet je u konce.
Pojďme si dát cejna.
Cejn je ryba?
Ne, Hammonde, cejn je kráva. Samozřejmě, že je to ryba.
Nemám rád ryby.
A s tímto obrovským zklamáním... Pro něj.
Vraťme se zpátky do stanu.
Pro jsi říkal zpátky do stanu, ty blbče?
Jen mi to tak vyklouzlo.
Dojídám sušenku.
- Nedělej to. - Vyklouzlo mi to. - Nikdy to nedělej.
Alespoň si můžeme říct, jaká jsou ta auta.
- Všechna se mi libí. - Hm.
Motor vepředu a dostatek výkonu.
Vše, co chcete od auta.
Souhlasím. BMW bylo nejlepší.
- Ano? - Jamesi, proč neřekneš publiku o systému hlídání jízdních pruhů v BMW?
Ten systém, který tě udržuje mezi bílými čarami.
Jde o to, že moje BMW bylo před-výrobní kus.
Mělo drobnou závadu, ten systém se nedal vypnout.
Na silnici to docela leze na nervy.
Ale na okruhu je to problém, protože si najdeš perfektní úhel průjezdu zatáčkou
ale auto si myslím, že se blíží nehoda,
takže tě hodí zpátky doprostřed trati.
To mi lezlo strašně na nervy.
A pak sis ještě stěžoval na převodovku.
No, jasně, převodovka.
Problém byl v tom, že na palubní desce jsou dva ukazatele.
Jeden ti ukazuje zařazený rychlostní stupeň...
a na druhé je stupeň, o kterém si auto myslí, že by zařazený měl být.
Takže opět... jedu si po okruhu
jedu do ostré levotočivé zatáčky
podřadím na dvojku – ale auto doporučuje sedmičku?
- To je otravné. - To jen prostě Němci říkají:
"Ten Anglán o řazení nic neví"
Přesně.
Ale to BMW bylo zatraceně rychlé.
- Bylo skvělé. - I tak si myslím, že Bentley bylo nejlepší.
- Bylo nejlepší. - Souhlasím.
- Cože? - Souhlasím.
To DBS se mi opravdu líbí. Je to fantastické auto.
DB11 se mi líbí taky. I Vantage.
Ale na takovou cestu...
- bych si vzal Bentley. - Tak moment
nedoporučil jsi zrovna Aston Martin DBS jednomu z tvých známých?
Ano, doporučil.
- A koupil si ho? - Ano, koupil.
A s tímto příšerným zklamáním - pro něj
je čas skončit! Děkujeme vám, že jste se dívali! Nashledanou!
Překlad TGTT 2019 http://topgear.sovicka.net
Překlad TGTT 2019 http://www.tgtforum.cz/
Korektura dual 2.4.2019 http://www.tgtforum.cz/