Ahoj a vítejte v pařeništi...
kterým je Kambodža.
Existuje mnoho způsobů, kterými bychom tuto fascinující zemi mohli překročit.
Mohli bychom použít koně, nebo tuk-tuky, nebo traktory.
Pan Wilman však rozhodl, že bychom se měli setkat na přesně tomto místě
se třemi čluny.
A s mými kolegy to moc dobře nedopadlo.
- Ne. - A je to tu.
Protože nesnáším... Jsem z Birminghamu, jak jsem vysvětloval.
Který je ve Velké Británii nejdál od moře, co to jde -
- Plný kanálů! - Lodě neděláme.
Lidé z Birminghamu vždy říkají:
"Jsou to Benátky severu,"
Jako Benátčané říkají: "Žijeme v Birminghamu jihu."
Kanály jsou jen na přesun uhlí.
A ani to dělat nechci.
Jsem z Birminghamu, nelyžuji a nedělám lodě. To je celé.
- Zapsal jsem se k automobilovému pořadu. - Ano.
Nevařím, neobnovuji fresky a nedělám lodě.
- Nemám rád lodě. Lodi se nedá věřit. - To je přesně to slovo.
Nemůžeš důvěřovat žádnému vozidlu, které nemusí nutně zůstat tam,
kde jsi ho naposledy zaparkoval. Problém č. 1.
Mohou se potopit. Auta ne.
- Co si budou diváci myslet? - Co?
Co kdyby sis zapnul Jamieho Olivera
a říkal si: "Mám ten pořad o vaření rád...
Jejda, maluje akvarely."
- Dělali jsme náklaďáky... - To jsou vozidla. Jezdí po silnici.
- Také na koních jsme byli. - No, to dobře dopadlo!
Každopádně, poslouchejte, nezabředávejme do vašich předsudků.
Protože je ta výzva vlastně poměrně jednoduchá.
Jsme tu, ano, blízko Siem Reap na severu Kambodže.
A musíme použít všechny tyto vodní cesty, tedy, všechny ne...
musíme skrz ně najít cestu,
do Vung Tau, které leží na jihu v deltě Mekongu,
ve Vietnamu.
Existuje však jeden problémek.
Jak jsem řekl, nejsem žádný odborník na lodě a plavbu.
- Ale... není tu voda. - Ne, není.
Je tamhle ta pontonová věc, tam si pan Wilman myslel, že bychom se setkali?
- Ano, na poli. - Je to poloviční blázen, že?
V každém případě problém je...
že tam není dost vody ani na utopení čarodějnice.
Ne.
Tak co si pořídit odvoz
a jet nějakou vodu najít,
a pak naše lodě spustíme tam?
Dobře.
Když jsme našli odvoz,
započali jsme s hledáním.
Jak hluboko mocní klesli.
Jsme ale v souladu s dobou.
Přesně správně. Přesně správně.
Probíhá globální oteplování, dochází ke změně klimatu.
A kdybys teď uváděl pořad o autech,
myslím, že bys byl blázen.
- Zatracené auto, ty maniaku! - Co je s tebou, ty blázne?
- Ty sobecký maniaku! - Tref ho! Tref to auto!
Blázne!
Po několika vyčerpávajících mílích
byla řeka stále depresivně prázdná.
Problémem je, že máme červen
a mělo by tu pršet, opravdu pršet,
neustávající liják.
A neprší. A nepršelo čtyři měsíce.
A když jsme dorazili k rybářské vesnici,
vyjasnil se rozsah problému.
Tyto domy, jak vidíte, jsou na kůlech,
protože by tam měla být řeka.
Zastavte tu. Hele.
To je hladina vody,
Je neuvěřitelně pryč, že?
A nemůže za to jenom změna klimatu,
protože existuje další problém.
Čína. Přehradila řeku, která tu napájí veškeré vodní toky.
Jaký smysl dává tu sedět, v domě na kůlech bez vody,
a zjistit, že vám Číňané ukradli všechnu vodu?
Divný svět, že?
Skutečně vtipná věc je,
že Čína postaví zhruba každých 20 minut tepelnou elektrárnu
a všichni na ni křičí:
"Ničíte planetu."
Když postaví čistou, zelenou, vodní elektrárnu,
všichni na ni křičí: "Hele, ničíte planetu!"
No, bylo by pěkné, kdyby to dokázali, aniž by někomu jinému vodu ukradli.
Nakonec jsme ale našli jezero.
- Ó, podívejte na to! - Ahoj.
Ale když jsme spustili čluny a mířili k blízkému pontonu...
...dorazilo období dešťů...
...s pomstou.
Bože na nebesích!
Ehm... Nevím, jak se s lodí parkuje.
Nebudu lhát.
Snažím se zaparkovat.
Sakra! Jak se to zastavuje?
Další pokus.
Počkat, motory mám...
Ale ne, tamten.
Jo.
Myslím, že se to povedlo.
Jasně.
Přestaň se pohybovat!
Zaparkoval jsem tě!
No, chtěl jsem vyskočit ze své lodi a říct:
"A svěží z Miami Vice..."
"loď."
Je špičatá, což znamená, že je to rychlá loď.
Jejda, chytla se mi noha.
V tomto okamžiku se Jeremy zjevil z oparu.
A protože je jediným kvalifikovaným řidičem lodi v týmu,
čekal jsem hladký příjezd.
Jdeme na to. Parkuji HČŘ.
- Sakra! - Ne, ne, ne!
Ó, skvělé!
Opravdu fouká! Couvám.
Ó, ne, to je...
Naprosto neřiditelné.
Tohle je lepší, tenhle úhel.
Sakra!
- OK. - Můžeš pomoci a chytnout to lano?
Můžeš mne popotáhnout?
Prosím popotáhni mne!
Není času na blbnutí!
Je to nebezpečná práce, co děláme!
Jsem rád, že jsi dorazil, protože myslím, že to vypadá na déšť.
*PÍP* mne!
- Ehm... - Co je?
Je to ta loď z Apocalypsy?
Přesně tak, HČŘ - Hlídkový člun, říční.
- Verze II. - Jo.
Je to taktní? Jedeme do Vietnamu.
- Nemůžeš tam jezdit s tímhle! - Můžeš! Protože...
Asi to nevíš, ale... Vietnam vyhrál.
Takže plout s tím skrz Vietnam
je jako jít skrz Old Trafford, kde hraje Manchester United,
v tričku Charlton Athletic.
Nezáleží na tom, protože jsi chudák.
Nevadí jim to.
Tomu věříš?
Je to... Je to Scarab?
Jo.
Hammonde, náhodou sis vybral
- docela dobrou loď... - Vybral?
...kdybys byl v mezinárodních vodách v Miami.
Vidíš, je hustá.
Mám v ní dva motory V8.
- Mám tu dvě V8. - Kolik koní?
Celkem 850, 425 na motor.
- To je moc. - Kolik máš ty?
350 na každý. Celkem mám 700.
- 850. - Jo, ale tahle je lepší.
Není.
Kolik myslíš, že bude mít May?
- Pár. - S trochou štěstí asi.
Brzy se jeho pozdní příjezd vysvětlil.
Přijel z 18. století.
Podívej na to!
Je to nejméně vhodná věc na světě!
Na co myslel?
Jak je stará?
U Jamese? Zhruba 60.
Jsi s lanem připraven?
Počkej, couvá.
Proč to dělá?
Je naprosto beznadějný.
(ENGINE REVS)
Má jeden knoflík a jedno kolo.
A tady ho máme.
Zkouší novou techniku.
Zlomil si vlajkový stěžeň.
- Jamesi? - Ano?
Je to nejnevhodnější věc, jakou jsem kdy viděl.
Jak to myslíš?
No, je zcela nenavržená na to, kde jsme.
Je to říční loď.
- Jsme na jezeře. - Je to plavidlo pro potěšení.
Ale budeme na řekách.
A je to jen jemné jezero. Nijak bouřlivé a podobně.
Opravdu?
- Máš velkou V8? - Ne, samozřejmě, že nemám.
- Co to je? - Čtyřválcový nafťák.
- Výkon? - Ano?
99 koní.
- Kdy byla tvá loď vyrobena? - 1939.
- Pardon... je 80 let stará? - Ano.
- 80? - Je starší, než Bitva o Británii.
Takže je to starožitnost.
Starožitnost, ano.
- Plachtíš v kredenci. - V podstatě.
- Kolik stála? - 16 000 liber, včet... (528 000 Kč)
Cože? Za tohle jsi zaplatil 16 táců?
Je to lev... Je to Ford Focus. A má nový motor.
Je ta vulgární věc, na kterou se ani nechci dívat tvoje?
- Jo. - Kolik stála?
Ehm, 23.
- Opravdu? - To je rozumné.
Tolik lodi stojí.
- 23 000? (759 000 Kč) - Ano.
- Kolik stál? - Co, HČŘ?
Můj, kolik stál?
- Za, ehm... - Co?
Kolik?
100 000. (3,3 mil. Kč)
- 100 000 dolarů? - 100 000 čeho?
- Ne, liber. - 100 000 liber?
- Ano, tolik. - Ty jsi za ni utratil 100 táců?
Hmm-hm.
Ale je to...
Je to z důvodu jejího původu?
Ne, musel jsem ji postavit.
- Cože, není skutečná? - Ne.
Počkej, počkej.
Je neuvěřitelně komplikovaná.
Museli najít původní výkresy původního trupu,
zjistit, kam přišly motory, proč je s motorem uprostřed...
Byla to nesmírně komplikovaná věc a já ji provedl.
A koupil jsem si trochu historie, za skvělou cenu,
zpět do jihovýchodní Asie.
Ale je falešná. Je to v podstatě autoskládačka.
Je založená na šasi Brouka nebo Triumphu Heraldu?
- Je to šasi na zakázku. - Dvoulitrový motor z Fordu Pinto. - Ano, přesně tak.
Šasi na zakázku.
A zbrusu nový motor.
100 táců za...
Máme tu... Můžeme dělat něco o autech?
Máme tu Corvettu, rozhodně.
To je Corvetta. S těmi není problém.
Velký motor, levné.
Ano, plastové a levné.
Mercedes třídy G, to je on... a Rover 90.
Jo, s tím opravdu souhlasím.
Právě mne něco napadlo.
Nepokřtil jsem svou loď.
A tak jsem rychle zorganizoval oficiální slavnost.
Nechť Bůh požehná tuto loď a všechny, kdo v ní plují.
Takové to je, když to dělá královna.
Nemám na lodi láhev vína,
loď se mimochodem jmenuje Du Ma.
- Jmenuje? - Jo, znamená to "lodní stroj".
Když byl křest hotov
a období dešťů skončilo,
nastal čas započít naši epickou 800 km cestu.
- Díky. - Ó, pardon.
Jedeme.
Du Ma je mobilní.
Právě jsem si všiml, že se Hammondova loď jmenuje Razzle Dazzle. (pozn. překl.: Rozruch)
To je důmyslné, že?
První úsek naší vodní cesty
zahrnoval sprint přes jezero Tonlé Sap.
A já se těšil na uvolnění rychlosti a výkonu.
Bohužel to ale nebylo možné.
OK, problémem je - a je to velký problém -
navzdory masivnímu dešti,
měří toto jezero napříč 128 km.
A v tuto roční dobu by mělo být pětkrát tak široké.
Není to nejlepší práce s kamerou, jakou jste mohli vidět, a já se omlouvám.
Ale myslím, že je to názorné.
Tahle cesta tady,
tohle je cesta, která vede okolo jezera.
Ale jezero je v tuto chvíli jen takhle veliké.
Prostě není dost velké.
Což znamená, že není dost hluboké.
A nebojte, ironie nezůstává u mne samotného.
Člověk, který 30 let moderuje program o autech,
omezený na 11 km/h globálním oteplováním.
Je tvá loď... Jak to říci?
...na záchodě?
To je bahno?
Ano, je to bahno. Ryješ do dna.
V podstatě používám loď na poli.
Tohle se v Miami Vice nedělo.
Mělkost nebyla jediným problémem.
Také jsme se museli potýkat s podvodním labyrintem skrytých rybářských sítí.
Není to dobrý pocit.
Nezní to dobře.
Otáčím se.
Ujel... Kolik ujel, 100 metrů?
- Co jsi to sakra udělal? - Nevím.
Právě jsi...
Hammonde?
Cože? Všichni do mne přestaňte vrážet!
Uvízl jsi?
Ne, jen jsem si říkal, že bych si tu zastavil!
Chytil jsem síť.
Proč ji prostě neodřízneš?
Proč se to neděje tobě?
- Co? - Proč se ti nechytají sítě na šrouby?
Nemám šrouby. Je to HČŘ!
Je to trysková loď. Mám dvě trysky.
Opravdu?
Jasně.
Hammonda jsem nechal čistit šrouby...
Tady! To je ten problém.
...a plul jsem s kontraadmirálem Pomalým dál.
Loď Jamese Maye je ten druh věci,
který si představuji, že dávali princovi Charlesovi, když byl malý,
aby si s nimi hrál ve vaně.
Má loď, na druhou stranu, byla navržena na boj.
Víte, když si v 60. letech americká armáda uvědomila,
že potřebují nějaký rychlý hlídkový člun,
pro mělké řeky jihovýchodní Asie,
zašli do Hatteras,
což byl velmi známý stavitel lodí v Americe, a řekli:
"Víte, to zábavné plavidlo, které děláte,"
"9,5 m, plastový trup, loď pro mámu a tátu?"
"Mohli byste ho přeměnit, posunout motory víc dopředu,"
"vybavit tryskami místo šroubů,"
"dát mu dojezd 400 km a cestovní rychlost 25 uzlů?"
Obří práce, opravdu obří.
A Hatteras to měli připravené za šest dní!
Šest dní!
To, co vytvořili, bylo epické.
Ale i tak jsem tenhle musel nechat vyrobit, protože dnes
už žádné funkční HČŘ nejsou.
A to mi přijde zvláštní.
Zachovali všechny ostatní památky z války ve Vietnamu -
Vrtulníky a zbraně a stíhačky a tak dále,
ale nikoho nenapadlo říct: "Zachovejme nějaké HČŘ."
Je to skvělý kousek designu, opravdu je.
Původní HČŘ měl dva naftové motory z Detroitu,
žádná elektřina, ve vodě lepší.
A trysky vyrobené...
firmou Jacuzzi.
Nedělám si legraci, byly to trysky z vířivky.
Ano, trysky způsobují velmi obtížnou řiditelnost v malých rychlostech.
Ale kromě toho jsem byl schopen překročit kambodžský obří rybník
bez jakýchkoliv problémů.
Ó, to není dobré.
Pro mé kolegy se ale věci měly jinak.
James se také chytil do sítě.
Jo!
Sežer si to, ty bastarde.
A jak se Aquaman snažil vrátit na palubu...
Houby!
...chladící systém Hammondova Scaraba se zaplnil bahnem.
Je to mnohem horší než...
sítě na šroubech.
A hned poté, co James uschnul...
byl zase zpět pod svou lodí,
protože se jeho nasávání také zaplnilo kalem.
Znamenalo to, že jsem se musel vrátit a stát se tahačem.
Připraven zastavit? To se ti bude líbit.
Doprdele.
Pardon.
Clarksone!
Dobře, mám tě.
James trval na tom, že povede svazování lodí k sobě.
Což znamenalo, že jsem mohl volně natáčet panoramata.
Ale nakonec jsme byli spoutáni,
a vyrazili hledat Hammonda.
- Tamhle je! - Jo.
Hammonde ahoj!
Za* nenávidím lodě!
Zapínám houkačku.
Mezinárodní záchrana k ničemu přijíždí.
Zajímalo by mě, kolik pornografických filmů nízké kvality
bylo na Hammondově lodi natočeno.
Hej, chceš z toho ven, kovboji?
Hammonde, kolik stop po spermatu jsi na své lodi našel?
Prosím, snažil jsem se tu myšlenku zapudit. Každý...
Vážně, vlézt do podpalubí je jako vlézt do ponožky puberťáka.
S oběma porouchanými loděmi připojenými k Thunderbirdu 2
jsme se valili dál, dokud nás nepřemohla noc.
Máš na lodi něco jako vojenskou baterku?
Ano, mám.
Jo-ho-hó!
Ahoj!
Po mnoha hodinách a pouhých 16 km,
jsme se cítili poněkud nešťastně.
Ale pak...
Jamesi, jsou to světla?
No jo.
Myslím, že je to město Pursat.
Není to úplný konec jezera,
ale měli bychom být schopní tam najít hotel.
Když jsme zakotvili...
Doprdele!
...ubytovali jsme se v jediném zařízení ve městě,
a pak, naprosto vyhladovělí, usedli k večeři.
Bohužel toho ale na meníčku pro Hammonda moc nebylo.
Takže tohle je... No, jsou to vážky.
Nejím vážky.
- Nikdy jsi je nezkusil? - Nikdo nejí vážky.
Tohle je... cvrčci.
Tohle jsou brouci potápníci.
- Nejím potápníky. - To jsou tarantule.
Obzvlášť tarantule nejím.
Nebo vůbec velcí pavouci.
Jde o to... za časů Pol Pota,
hladověli a museli.
A ve skutečnosti zjistili, že jsou výborní.
Víš, co znamená Pol Pot?
- Každý si myslí, že je to jméno. - Špatné menu?
Je to zkratka Politický Potenciál.
Stejné jako Jeremy Corbyn. Stejná politika.
Jíš taran...
Ne, je to vážka.
- Jak chutnají? - Vážky.
- Ó! - Já věděl, že budeš mít problém.
Tak jsem ti pořídil vajíčka na tvrdo, Hammonde.
Je to...
Tohle je cvrček, hele.
Vidíte to?
Sníš ho, nebo ho vykucháš, a pak sníš maso?
Ach, můj Bože!
Má v sobě ptáka!
Cože?
To by mohlo být za mou hranou...
Dívám se na to a říkám si: "Vážně?"
Je to celkem nechutné.
Je, já vím, ale když nám budou vládnout socialisté,
víte, jako v Británii, když budeme mít Corbyna...
budeme jíst tohle.
Po naší hostině byl čas jít spát.
A zavedli nás do nejlepších pokojů v domě.
Počkat, to je... Ten generátor běží celou dobu?
Ten hluk - da, da, da, da...
Dá se to, nějak, vypnout? Ne?
Vypnout? Da, da, da, da...
Ne?
OK.
Nelze si vymyslet, že by to mohlo být horší.
A tady to je.
Tohle...
Co je to? Proč... Proč?
Proč jsou...
Co je to, v ložnici dospělých?
Úsvit byl nádherný.
A kameramany jsme nemuseli budit.
Protože stejně jako my, oni také oka nezamhouřili.
To. To... 4:26.
- Jo. - 4:26.
O půlnoci...
2 ráno, hudba přestala.
- A začala soutěž ve štěkání. - Jo.
- Do 4:26, začne kokrhání. - Jo.
Do pěti. Vyrážejí rybářské lodě.
Proč nevymyslí tlumič?
Nemají na nich tlumiče, ani na generátorech.
Prostě to do téhle části světa z nějakého důvodu nedorazilo.
Proč tohle děláme?
Jsou to prázdniny na lodi.
- Jo. Skvělé. - Život na vodě. Půvabnost.
Abychom se rozveselili,
rozhodli jsme se jít nakoupit zásoby.
A čekalo nás malé překvapení,
protože tohle město bylo Benátkami Východu.
Plovoucí domy se satelitní televizí,
plovoucí dílny,
plovoucí supermarkety,
nemocnice
a dokonce i kostel.
Podívejte na to! To je nákupní ulice.
Takže přesunuli město tam...
No, kdekoliv je jezero, město je vždy na jeho břehu.
No, pohybuje se.
Takže co potřebujeme?
Potřebujeme špunty do uší, prášky na spaní,
něco, čím ty prášky spláchnout, přemýšlím o silném pivu...
Jo.
Možná tak silném, že se jmenuje whisky.
Jo, to pivo. Pokud to nikoho neobtěžuje,
rád bych koupil nějaké čistící prostředky.
Kvůli té pornografii, co se odehrávala na tvé lodi?
Fuj! Co se tam dělo nestojí za zamyšlení.
Bohužel, snaha plout
rušnými ulicemi
vystavila Achillovu patu HČŘ:
jeho svéhlavé řízení v malých rychlostech.
Ach Bože!
Podívejte na to. Plný rejd doleva.
Soustřeď se na...
Tohle nedělej!
Tenhle teď jede... Tenhle je vzad.
A tenhle vpřed.
- No, to nefungovalo. - Zpět, zpět.
Chceš v tomhle obchodě něco koupit? Protože k němu přijíždíme.
Ó, ó!
Když jsme konečně nabourali do správného obchodu...
započali jsme nakládku zásob.
- Mám mopy. - Tady stojí pivo.
Máte, ehm...
tabletu na...
Jo, ale pro...
pro spaní... ..slona.
Takže velké.
Ale ne pro... No, mohlo by ho to zabít.
- Tak to myslím. - Ó, jasně, OK.
Když bylo nakupování hotové,
pokračovali jsme v naší cestě
napříč mělkým, sítěmi pokrytým jezerem.
Pro jednou jedu na vlastní pohon.
teplota a palivo vypadají dobře.
Hammond také opravil motory.
Ale neodvažoval se je spustit
kvůli obavě, že je v bahně zničí.
Takže byl stále tažen.
Našel jsem velmi milého a velkorysého místního rybáře,
aby mne táhl svou lodičkou,
která nemá tlumič.
Ta loď nebyla dost výkonná,
takže našel kámoše, a pak dalšího kámoše,
a svázali všechny lodě dohromady.
Ani jeden z jejich motorů nemá tlumič.
A nyní cestujeme tak pomalou rychlostí, že ji nelze zaznamenat žádným přístrojem.
Nu-dím-se!
Na rozdíl od kolegů
jsem nezápolil s dickenzským pohonným systémem.
Děkuji.
Ale i tam jsem narazil na problém.
Dobře, tohle je konec jezera.
Zvládl jsem to.
A tamhle je řeka, myslím, tamhle.
Avšak mezi mnou a ní...
je překážtička.
Ústí řeky bylo naprosto zacpané hustým plevelem.
A tak, abych se skrz něj dostal, rozhodl jsem se opustit pomalost a opatrnost
a povolat mé staré kamarády - rychlost a výkon.
No tak!
Stoupej!
Ano-ó!
Ne! Ne! Ne! Je to všechno špatně!
Jo, uvízli jsme.
Myslím, že jsem si nasávání zaplnil listím.
Sakra!
Mezitím zpět na jezeře...
...se můj život ještě více zhoršoval.
Dobře, zpráva o stavu. Najel jsem na mělčinu.
Nemohu ani zatočit na návětrnou stranu, protože se zasekla.
A blíží se bouřka.
A člun se štábem také nemohl pomoci,
protože uvízl též.
Podívejte na ty chudáky.
A pak, ještě více soli do ran...
Uvízl jsi? Myslel jsem, že na mne čekáš.
Ne, uvízl jsem. Ale má loď není dostatečně výkonná na tažení...
Nemůžu nic dělat. Myslel jsem, že na mne čekáš. Nevěděl jsem, že jsi uvízl.
Je mi to vážně líto.
Ale sakra.
Ach Bože.
V poli salátu jsem na pomoc zaměstnal
pár zbývajících místních, které nezaměstnával James a Richard.
Skutečně se hýbe.
Ano! Ano!
Ano!
Mocný HČŘ byl osvobozen místními chlapy.
Brzy mne také táhli.
Měl jsem tedy čas zamyslet se nad strašlivostí naší dovolené na lodích.
Je to fraška.
Polovina Kambodže je ve vodě
a osvobozuje nás ze sítí a lan,
a snaží se odtáhnout lodě štábu. Všechny uvízly.
Je to hrůza!
Uvízl jsi?
Jo?
Uvízl?
Dobře.
Všechny uvízly.
Nakonec jsme s Hammondem našli hlubší vodu,
a byli schopni pokračovat vlastní parou.
Mám dva motory!
To je Clarkson.
Volám velitele Clarksona.
Dobře, kluci? Ehm... vítejte,
to především. Je hezké vás tu mít.
Není ale čas na zdvořilosti.
Problémem je, že tamhleto je velmi významný kus plevele,
a tohle zvládne všechno, až na proplouvání plevelem.
Problémem bylo, že by mé obří V8
nasály listí do trysek a ucpaly by je.
Takže se Hammond s Mayem rozhodli, že skrz něj proříznou cestu
pomocí staromódních šroubů.
A jedeme do plevele.
Ruka na plynu.
A mne pak skrz táhl místní.
Jedu salátem,
předemletým Hammondem a Mayem s jejich šrouby z 19. století.
Ó, vůbec se jí to nelíbí.
Sleduji teploty. Už stoupají.
Trochu tuhé.
Ale no tak.
No tak, lodi.
Naše salátové mlýnky ale sekaly dál.
Hammonde, rozevírá se to tu.
Vidíš? Zhruba 200 metrů.
Ano, otevřená voda. Ó, ano.
Ano!
Jsem mimo plevel!
To je ale vítězství starožitnosti, co?
Poté jsme pluli úzkým kanálem
vytvořeným rybáři.
Víte, co je na tom rákosu nejúžasnější,
kromě toho, že vypadá jako velká listová petržel?
Je to to, že pokud jsem jednomu místnímu správně rozuměl,
před deseti dny tu ještě nebyl.
A teď jsou ho kilometry.
Deset dní!
Představte si, že byste mohli takhle rychle pěstovat zeleninu.
Naštěstí se ale řeka nakonec otevřela.
A konečně, po dvou dnech frustrace,
jsme na to všichni mohli šlápnout.
Obzvlášť pro mne to bylo skvělé,
protože to znamenalo, že mám konečně řízení.
Ó, ano! Podívejte na to! Rychlost!
O-ho-hó!
Jemine!
No tak, lodní stroji!
Du Ma!
Pamatujte, že když říkám, že na to šlápli všichni...
Palivo a teplota v pořádku.
Tlak oleje výborný.
Myslím, že pluji.
Nyní jsme byli na Tonlé Sap,
jediné řece na světě, jejíž tok
mění směr podle ročního období.
A okamžitě
jsme s Hammondem měli důležitou práci.
Chceš zjistit, čí loď je rychlejší?
Ó, tohle je tak nevyhnutelné!
Dobře, nyní si dáme sprint.
A při tom uvidí obrovskou nadřazenost trysky,
okamžitý krouťák a zrychlení proudového výkonu.
Vzdálený most jsme vybrali jako cíl
a seřadili se na startu.
Tři... dva... jedna... Start.
Ale ne!
A máš to, to je ten rozdíl. Upravuji trysky.
A to je sbohem pane Hammonde.
Teď jsem ve skluzu.
Ha-ha!
Ale ne, on... Podívejte na něj.
A dohání mne.
No tak! No tak! No tak! No tak!
Ne! No tak, lodní stroji, tohle zvládneš!
Ne! Ne! Tohle nestrpím!
Zvládnu to! No tak!
Tady je cílová čára!
Jo-hó!
Ne! Ne!
Rychlý prďolka z Birminghamu ve své Lodi Jejího Veličenstva Porno.
S prohraným absurdním sprintem
jsem navrhl zkoušku brzdění ve vysoké rychlosti.
Připraveni? Plujeme plnou parou trysek vpřed.
A chystám se zapojit plný reverzní tah.
Okamžitě. Jen to sklopí nějaké klapky
a voda vystřelí dopředu místo dozadu.
Co Hammond nevěděl bylo, že je to známý trik HČŘ.
Tři... dva... jedna... Start.
Ježíši Kriste!
Ne, to - to ti uznám! To jsi vyhrál!
Bylo to docela namáčivé.
Tyto HČŘ jsou proslulé tím, že dokáží z plné rychlosti naprosto zastavit
na vzdálenost své délky, 31 metrů.
Z té kamery stále teče voda, hele, z té vlny!
Myslím, že jsem právě dokázal... že je to pravda.
Mezitím, několik mil pozadu,
Jsem zapnul motor, abych se pokusil ostatní dohnat.
A sakra!
Mám polštář ve vodě.
Houby!
Takže když dám plný pravý rejd...
Zastav.
Co to sakra je...?
Hammonde, musíš zkusit skákání na vlnách, je to zábava.
Tahle hra se mi líbí!
Richard Hammond si hraje na vlnách.
Co by se mohlo pokazit?
Oheň je konečně jednou nepravděpodobný.
Sakra, užívám si to! Nesmím si užívat jízdu lodí.
Jo-ho-ho-hó!
Dop....*!
Zatímco May bavil místní obyvatele,
Hammond a já jsme se blížili ke kambodžskému hlavnímu městu.
Ano! Phnom Penh.
Před námi je Phnom Penh.
Poněkud se divím.
Nikdo mi neřekl, když jsem neměl jedničky,
že jednoho dne budu řídit HČŘ
po řece Tonlé Sap do Phnom Penh.
Hlavně proto, že tehdy byla Kambodža...
...naprosto nedostupná,
protože ji vedl největší šílenec, jakého kdy svět viděl,
Pol Pot.
Ten chlap zabil 25% kambodžské populace.
25 procent.
Prostě prohlásil, že kdokoliv, kdo mluví cizím jazykem,
nebo má jemné ruce, nebo nosí brýle...
Kdokoliv trochu inteligentní, musel být zabit.
Pokud jste neviděli film Vražedná pole (1984),
prosím podívejte se na něj, prosím.
Z něj si uděláte představu o té hrůze.
Když jsme zakotvili, rozhodli jsme se počkat na Jamese v KZK.
Domnívám se, že je to jeden z nejhustších barů
kdekoli na světě.
Tehdy, když byla Kambodža, řekněme, trápeným národem,
tady se všichni zahraniční korespondenti všech světových médií
scházeli na skleničku,
proto KZK, Klub Zahraničních Korespondentů.
V době, kdy byla žurnalistika romantická.
A placené výdaje.
A pití. Hodně pili.
- Je to v tom prostoru cítit. - Je.
Je cítit cirhóza.
Inteligentní zpité mozky.
Chodívali sem se zbraněmi, které našli,
zpili se do němoty,
a pak stříleli z balkonů.
Dalo se střílet na pivní lahve, ale s Kalašnikovem!
"Vypil jsem 17 piv."
"A dáme si pořádný zápas."
"A pak napíšu svou zprávu se zlomeným nosem."
Když jsme si jednou až desetkrát připili na duchy minulosti,
dorazil konečně James.
A rozhodli jsme se koupit pár věcí,
abychom si zpříjemnili život na palubě.
Ó, netrefil jsem je.
Proč nejdřív nezajet na trh?
Opravdu místní trh pro místní lidi?
- Ano. - Jo, pojeďme tam.
- No tak! - Jo!
Používá spalovací motor.
A co globální oteplování?
Nakonec jsme našli místní trh.
A okamžitě jsme byli rozptýleni všemi těmi pěknými hodinkami.
To jsou Breitlingy.
Myslel jsem, že Breitling víc pečuje o prezentaci.
Podívejte na Hubloty. To jsou vkusné hodinky.
A tak lehké na takovou vynikající kvalitu.
A všechny ty diamanty.
- Omegy. - Omegy?
Hele, to jsou moje Omegy.
A tyhle jsou oranžové, ale ve všem ostatním identické.
Jezzo?
Nedošlo jim to,
ale jsou tam zlaté Rolexky,
a Omegy Planet Ocean.
Právě jsem se ptal, za kolik jsou Seamastery.
V Británii stojí 3000 liber, ano? (100 000 Kč)
- Ano. - Hádej, za kolik jsou tady.
Nevím, 2 000 liber.
- 50 liber (1650 Kč). - 50 liber?
Vím, že mají nízké náklady, ale je to mimořádné.
- Musí to znamenat, že je na těch hodinkách obrovská přirážka. - Přesně tak.
Ó, hele. Hele!
Je to opravdový pásek od Jaguára?
Mám Jaguár!
Kolik stojí?
22 dolarů. (500 Kč)
25. A tady, protože jste milý chlapík...
- Jo? - Ehm... nechte si je. Díky.
Nic na Boží zelené zemi mě víc nenaštvává,
než Evropané smlouvající na takovýchto místech.
Protože smlouvají o dolar...
Pro vás je to jedno, je to jedno,
a pro ně je to hodně.
Prostě zaplaťte tu cenu.
- Kolik? - 75 (1725 Kč).
Au! Myslel jsem, že 25.
Po naskladnění luxusního zboží
jsme se vydali hledat praktičtější věci.
A hele! Vaření, vaření.
Ano.
Něco proti mouchám.
Tady.
Mouchy, bzzz.
- Taser. - Taser?
A jejda.
Díky. Zachránily jste mi život. Je hrozné horko.
Co je ta žena ve zlatém oblečku?
Vypadá to hinduisticky.
- Je to hodně staré? - Ano.
Je? Aha.
- Tyhle jsou také staré? - Ano.
Ještě jeden do druhého podpaždí?
Po nákupu všeho potřebného ke zpříjemnění noclehu na palubě,
jsme se okamžitě ubytovali v pětihvězdičkovém hotelu...
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
Ó, samozřejmě, to je velmi milé. Děkuji.
...a pak se vydali do baru na střeše.
Takže tamhle je budova vlády.
Kterou já... Podívejte na to osvětlení.
Je to jedna z nejchytřejších... Protože to vypadá jako záclony.
Vypadá to jako divadelní závěs, který se zavírá nebo otevírá.
Tam tedy sídlí předseda vlády?
- Ne, ne, ne.… tam ne. - On se v té budově nenachází?
Ne, neříkej mu předseda vlády.
A jaký má tedy titul?
No, četl jsem o tom ve Financial Times,
které jsem si schoval. Počkej...
Mr Hun Sen, který vládne už 31 let,
trvá na tom, aby byl oslovován:
"Lord První ministr a nejvyšší vojenský velitel."
Takže, když o něm mluvíš, musíš použít celé:
"Lord První ministr a nejvyšší vojenský velitel"
Jeho žena, jménem Bun Rany, má oficiální titul:
"Nejslavnější a nejpřímější geniální osoba."
Chtěl bych být nazýván, vlastně chci...
Nejslavnější a nejpřímější geniální osobou.
Chci, abyste mi tak vy dva začali říkat.
Ještě chvíli jsme pokračovali v rozhovoru, a pak jsme šli spát.
Tedy, jeden z nás šel...
Mám barvu, štětce
a barevné spreje.
Kde jsou naše kola?
Ó, tady, díky.
Velmi vám děkujeme.
S radostí pojedu za tebou.
Druhý den ráno jsem si připevnil nový záchod a klimatizaci.
James si nainstaloval nápojovou ledničku.
A poté, co si Hamonnd oblékl novou košili,
jsme vyrazili.
Už po chvilce nám dělalo problém udržet vážnou tvář.
Děláme si ze sebe legraci už dlouho,
ale řekl bych, že tenhle vtípek je opravdu povedený.
Richard Hammond nemá ze svého úhlu pohledu
ani tušení co jsme mu s Jamesem provedli.
Ukápnutý Ejakulát
Hele, chlapi,
tohle je poprvé, co jedeme vlastní parou všichni tři společně.
Ano, je to super.
No, nevím, jestli je to tak skvělé.
Víš, co by byl ještě lepší pocit?
Díky.
Velmi vtipné.
Máme za sebou zhruba 250 km z naší cesty
a opouštíme Tonlé Sap,
abychom vpluli do nejslavnější řeky:
mocného Mekongu.
A já vplouval plnou parou tryskové lodi.
Tyhle trysky, tyhle novozélandské trysky jsou prostě skvělé.
Vodní skútr, který si lidé obvykle půjčují na dovolené
má jen jednu válcovou turbínu,
která nasává vodu, žene ji dozadu a jede.
Trysky v tomto motoru jsou trošku odlišné.
Mají dvoustupňové turbíny.
Jedna nasává vodu a roztáčí ji,
žene ji na druhou, která ji pořádně pouští zadem ven.
To znamená okamžité zrychlení, které je opravdu velké.
Tomu říkám rychlá plavba.
Jedna z těchto lodí hrála v seriálu Miami Vice.
Don Johnson ji řídil s vyhrnutými rukávy, vypadalo to opravdu dobře.
Ve skutečnosti byl tenhle Scarab Thunder,
postaven speciálně pro televizní seriál,
který se jmenoval Thunder (Hrom), ve kterém hrál Hulk Hogan.
Seriál měl jen jednu sezónu.
Byla to kravina.
Ale ta loď zůstala.
Další vtipná věc ohledně lodí...
Když máte auto, tak s ním opravdu nikdy nejedete na plné otáčky celý den.
Ale s lodí ano.
Jeli jste někdy autem tím způsobem,
že jste jeli od startu ráno
celý den na maximum?
Ano, chvíli jsem měl firemní Renault Clio
a přesně takhle jsem jezdil.
Mezitím, hodně, hodně vzadu...
Rozjímal jsem nad velikostí této úžasné řeky.
Mám pro vás statistiku.
Objem ryb, které jsou uloveny v Mekongu
je 13x větší, než objem ryb
chycených ve všech vnitrozemských vodách v Americe dohromady.
Na Mekongu závisí životy 60 milionů lidí.
60 milionů!
Takže snaha postavit tu například přehrady,
by mohla skončit podobně špatně jako jaderná válka.
Jeremy a já jsme se vpředu snažili vytvořit
profesionální dojem na vietnamskou pobřežní stráž.
Ó, tak tohle nevyšlo.
Jo.
- Ahoj. - Díky.
Jsme zkušení cestovatelé a jen tudy projíždíme.
V podstatě jsme se narodili na lodí.
Hammonde, je mi to opravdu líto,
ale pes toho celníka zemřel.
Ale ne. To je opravdu příšerné načasování příjezdu.
Nejsem si jistý, že bude šťastný.
Dobrý den.
Začínám mít pocit, že v té mé košili
jsou nějaká vlákna vytvořená lidmi.
Je nepohodlná.
Po skočení papírování
a výměně námořních vlajek
jsem si nasadil černý baret patřící k uniformě posádek HČŘ...
Tak.
a vyrazil směrem Vietnam.
Najednou je můj HČŘ plný života.
Pro tohle byla tato loď stvořena,
sjíždění řeky Mekong ve Vietnamu.
V Kambodži byl Mekong skoro prázdný,
zatímco tady ve Vietnamu překypuje obchodem.
V tuto chvíli jsem byl také ve Vietnamu,
ale něco mě trápilo.
Udivuje mě, že se plazím jako želva, protože tu loď ženu naplno
a jedu jen 23 km/h, tedy zhruba 11,5 uzlu,
a snažím se dohnat lidi, se kterými vlastně ani být nechci.
Tak jsem se rozhodl zvolnit a vytáhnul jsem svůj nový rybářský prut.
Vypadá to, že to funguje. Měl bych na tom mít třpytku,
nebo něco podobného.
Ano, rybařím
na nejvíce vydatném
rybářském revíru na světě.
Po pár kilometrech plavby jsem odbočil z Mekongu
a Hammonda požádal, aby mě následoval do města Chau Doc.
A tentokrát, když jsme přijížděli pod dohledem ještě více úředníků,
jsme byli rozhodnuti zakotvit správně.
Jeremy? Táhneš moji loď pryč a já na ní nejsem.
Cože?
Nejsem na lodi – a ta už není přivázaná k molu.
- Není uvázaná na druhém konci? - Ne, lano se uvolnilo.
- Proč jsi ji nepřivázal? - Myslel jsem, že ano.
Proboha, Hammonde, tvoje loď se odvázala.
Rychle jsem Richarda nabral, aby si mohl loď odchytit zpět.
OK, takže test máme hotový.
Zjistili jsme, že v testu "Kam by loď jela" jela támhle.
Ano, přesně, takže teď víme, že...
Je to tím proudem, jde tímto směrem.
To je vše, co potřebujeme vědět.
Konečně se nám podařilo přivázat se k nějaké pevnině.
Takhle to děláme my.
A právě v této chvíli Richard objevil vtípek, který jsme mu provedli.
- Právě jsem si toho všiml. - Čeho?
Toho, co jste provedli mojí lodi.
- To jsem jel... - Ano, celý den.
- Jak jsem si toho mohl nevšimnout? - Nevšiml sis toho celý den.
Projel jsi kolem kambodžských celníků přes vietnamské imigrační...
- Vietnamské celníky... - Ó, můj Bože.
Plul jsi asi 160 km řekou Mekong
- Mával jsem na lidi. Zdravil je "Ahoj" - Jde o to, Hammonde,
že měnit jméno lodi přináší velkou smůlu.
Ó, Bože...
Nicméně, nechám tě o tom přemýšlet.
Důvodem, proč jsme zakotvili na tomto celkem úzkém místě
a přijeli do tohoto města je ten,
že vám chci vyprávět krátký příběh.
31. ledna 1968
bylo město Chau Doc obsazeno
severokorejskou armádou během novoroční ofenzívy Tét.
Flotila HČŘ vyrazila na záchranu amerických občanů,
zatímco ostatní kryli evakuaci proudem palby z těžkých zbraní.
Po nějakém čase vyšlo najevo, že v domě blízko nemocnice
zůstala uvězněná dvacetičtyřletá americká sestra Maggie Frankotová.
Její Jeep byl rozstřílen na kusy.
Všude se bojovalo.
Všude kolem jejího domu byli vojáci Vietkongu.
Někteří byli dokonce uvnitř.
Vojáci speciálních jednotek, kteří přijeli na HČŘ,
se nakonec dostali až k domu Maggie.
Po velké bitvě
ji se zraněným kolenem vynesli z domu
a odnesli na jednu z čekajících lodí.
Po akci byl voják speciálních sil, který byl zodpovědný za tento hrdinský čin,
Seržant Drew Dix, vyznamenán za statečnost.
Ale kapitán HČŘ,
který Maggie převážel do bezpečí
muž jménem poručík William H. Buddy O'Brien,
se vyznamenal ještě lépe, protože o rok později...
si ho vzala.
Měl bych té lodi říkat Loď lásky.
Protože už bylo docela pozdě, rozhodl jsem se zastavit,
a použít svoji improvizovanou kuchyň
k výrobě něčeho, co jsem se naučil na své nedávné dovolené.
- Jel jsem do Vietnamu... - Ano.
Dopoledne jsem se učil vietnamsky,
a odpoledne jsem navštěvoval kuchařský kurz,
kde jsem se učil dělat Pho.
Chci říct jen to, že si hodně lidí myslí, že jsem jen bláznivý idiot,
který neumí ani zapojit spotřebič do zásuvky,
- Přesně takový si myslím, že jsi. - Máš naprostou pravdu, to jsem, ale...
- Máš rád cibuli? - Jo.
Tohle je velmi kvalitní hovězí.
Mám pokušení trochu jej uvařit na naběračce.
Do Pho se dává 124 různých druhů koření a přísad.
Ehm... automobilová část našeho pořadu je teď trošku upozaděna,
protože jsme na lodi a bavíme se o vaření.
- Ale zhruba za minutu... - Ano?
...nebo ještě lépe vteřinu, bude střih zpátky na Jamese,
který bude vyprávět o nějakých mechanických součástkách.
Máš pravdu.
Poslouchejte ten zajímavý rytmus.
Můj motor pracuje ve stejném rytmu jako motor lodi našeho kamerového štábu.
Slyšíte to?
A když to takhle malinko změním...
- Tak, můžeme se do toho pustit. - Díky.
Teda, musím říct.
Tohle není vůbec špatné!
Vážně? Nebo se na mě jen snažíš být milý?
Ne, je to... Je to opravdu velmi dobré.
Koukni na ten výhled.
Hmmmm....
Poté, co jsme dojedli,
byl čas na úklid.
- To je fakt vařící. - Ano, je to horké.
- Ano. - Pusť to.
Pohleď na to, jak jsem geniální.
A mimochodem, řeku nijak neznečišťujeme.
Všechno jsou to jen živiny, že?
- Biologicky rozložitelné. - Proto neznečišťujeme řeku.
Komukoli, kdo nám napíše, že znečišťujeme řeku,
- napíšu odpověď: No není pravda. - Jste blbec.
Aaaaa, tady jsou... asi.
Ano.
Mayi, jsi to ty, kdo vyplouvá ze tmy?
Ano, jsem to já. Ahoj!
Skvělé načasování, kámo, právě odplouváme.
Musíme najít Mekong.
Počkejte, myslel jsem, že budeme mít Pho?
Měli jsme ho k večeři, bylo vynikající.
Ano, promiň, chtěl jsme ti schovat,
ale Richard to vylil do řeky.
Doslova vylil tvoji porci do řeky.
Velmi vám děkuji po mém namáhavém dni.
Bohužel, jeho den bude ještě náročnější,
protože jsme museli opět najít Mekong
a já jediný měl vybavení pro noční plavbu.
Takže moje situace je následující.
Řídím pomocí čelovky,
kterou mám připevněnou k přídi lodi.
Aaaaa, sakra, sakra...
Proč vždycky skončím bez světel?
Na každém zatraceném výletě.
A aby to bylo ještě horší...
Pánové, mám velmi slabý motor.
Hodně se přehřívá. Začíná škytat a kašlat.
Důvod, proč máš tyhle problémy, je ten,
že jsi změnil jméno své lodi.
No, já jsem to jméno tak úplně nezměnil, že?
Protože jsem jako jediný měl satelitní navigaci a světla,
bylo na mě, abych navigoval.
Právě jsem viděl malou cestičku. Moment.
Támhle je, tudy se dá projet.
Následujte mě.
Vím, že to vypadá riskantně, ale tohle je cesta zpět k Mekongu.
Óóó....
Nicméně, hned poté, co jsem zatočil,
tak jsem si uvědomil, že mám problém.
Už žádnou trávu, prosím. Bože, už ne.
Každou chvíli budu pod lodí
vytahovat hlávkový salát z mých trysek.
A přesně podle předpokladu, o 100 metrů později....
Chcíplo to. Nemám pohon.
Vyřešil jsem to tím, že jsem zaplatil jednomu místnímu, aby mi vyčistil nasávání.
A pak jsem pokračoval dál s ním a naší překladatelkou.
A to se hodilo, protože jsem si mohl vyjasnit něco,
co už mě delší dobu trápilo.
Mohla byste mi to prosím zodpovědět?
Moje loď se jmenuje: Du Ma.
A vždycky, když řeknu "Du Ma", tak se mi všichni smějí.
Smějí se z dobrého důvodu.
Ale znamená to "Lodní stroj", ne?
"Lodní stroj"
Du: loď. Ma: stroj.
Co je na to tak směšného?
Vyslovuje se to stejně jako věta:
"š*** svoji mámu" ve vietnamštině.
Cože?
- Ano. - Děláte si legraci?
No jasně.
Ztrácím pohon. Ztrácím pohon.
A sakra...
Najel jsem do stromu. Mám velký problém.
Bylo pozdě, Hammondova loď na tom byla špatně
a já byl zapasován ve stromě, tak jsme se rozhodli utábořit.
Druhý den ráno jsme se probudili do hustého mrholení -
a neměli jsme tušení, kde jsme.
Je to tak trochu jako dovolená na lodi v Anglii, že?
To ano.
Proč vlastně z Mekongu odbočil?
Chtěl udělat zastávku kvůli historickému programu, nebo tak nějak...
A včera večer také proběhla kuchařská show. Přišel jsi o to.
Moje polévka pho byla tak lehká a úžasná...
Ale néé, ten chlápek mě uvidí!
Budou vyděšení do konce života!
Brýtro!
Pokud spadne a bude následovat své vlastní hovno
- Kalhoty! - do záchodové mísy
a vynoří se s ním přilepeným na čele
Někteří by to mohli okomentovat tak, že dnes viděli v řece opravdu velké hovno.
Poté, co jsme dokončili ranní očistu,
byl čas vyrazit dál.
A protože to byl Jeremy, kvůli kterému jsme zabloudili,
rozhodili jsme se, že bude jeho úkol, aby nás vyvedl ven.
Máš velení, veď nás.
K Mekongu se vrátíme velice brzy.
To teda doufám. Pro tvé vlastní dobro.
Musím přiznat, že jsme úplně ztraceni
a žádný z těchto kanálů není na mapě.
Óóó.
O pár kilometrů později, s Mekongem stále v nedohlednu,
jsme dorazili k plujícímu trhu...
... a rozhodli se koupit si snídani.
Není to tak úplně supermarket, že?
Kde si... Co si??
Připluješ se, přijedeš k lodi
u které se ti líbí nabídka – a nakupuješ.
Pro Richarda a Jamese to byla brnkačka.
- Děkuji. - Děkuji.
Zatímco já, ve svém neposlušném HČŘ...
Ó, můj Bože.
Sakra.
Nedá se řídit.
Pro pána krále.
Promiňte, promiňte.
Já jen... Budu muset... Ne, ne, ne, ne, ne...
Hammonde, rozmlátil jsem ti okno.
Ano, to vidím. Jo.
- Přestaň pípat! - Dobrý den, dobrý den.
Zdravím, co to je?
- Ano. - 50 centů, OK?
- OK. OK. - Koupil jsem si... Co je to?
Pohni se...
Promiňte.
Pojedu tudy... Teda chtěl...
Ne...
Netoč se zase dokola!
Promiňte.
Rajčata. Super. A cibule!
Děkuji. Netuším, co to je.
Počkejte chvíli, tohle vypadá dobře.
Řekl bych, že pro jednou.... Ne, ne, ne, ne, ne....
Tohle se nepovedlo.
Promiňte. Zlomím mu kormidlo.
Ano.
Nakonec jsem odplul s prázdnýma rukama.
Ale zatímco si James připravoval snídani,
... našli jsme opět Mekong.
Bohužel to nebyl konec našim problémům.
Pokud poplujeme tímto ramenem Mekongu,
nebo kterýmkoliv z dalších
skončíme nakonec v moři...
a vyhýbání se moři
bylo pro naše říční loďky naprosto zásadní.
Takže jsme museli najít jinou cestu skrz deltu.
A to znamenalo opět odbočit z hlavního koryta Mekongu
do dalšího z říčních kanálů, což Hammonda velmi naštvalo.
Tohle vypadá divně! Jsme v dalším zatraceném kanálu.
Pro rány Boží.
Hammonde, kdybych měl na své lodi stále namontovány kulomety ráže .50
přísahám, že bych je teď použil.
No, pravděpodobně nepoužil, protože bys je ztratil stejně,
jako jsi ztratil tu obrovskou řeku.
Ztratil bys své velké kulomety.
Tohle nemůže být správná cesta.
Byl jsem přesvědčen, že jedeme správným směrem.
A z dobrého důvodu.
Přesto, žádný z těchto kanálů nebyl v mojí navigaci.
OK, jedeme na jih. Což znamená, že jedeme špatně.
Když pojedu doleva, a pak doprava,
tak se z toho vykroutíme a budu v pohodě.
Myslím, že támhle zatočíme doleva.
Pokud pojdeme tudy, tak nám to pomůže najít cestu ke správnému Mekongu.
Anebo se ještě víc ztratíme.
Jeremy Clarksone, nechceš si to rozmyslet? Je to tvoje (poslední) šance.
Klid.
Po chvíli jsme přijeli na vodní křižovatku tvaru T.
Takže kudy?
Takže, pánové, pojedeme...
Zahneme doprava, Jamesi.
Jel jsem za Jamesem,
což znamenalo, že nás Jeremy navigoval zezadu.
Takže ta odbočka doprava, pro kterou ses s takovou jistotou rozhodl
byla na základě čeho?
Naděje.
Hammonde, až projedeš pod tím mostem
Mohl by ses prosím podívat dozadu, jestli projedu?
- Co? - Hammonde! Hammonde! Hammonde!
Ale ne, tohle neprojde.
Tak to se nevešlo...
- Díky, Hammonde! - No, já byl...
Projížděl jsem dřív, než jsem se mohl otočit.
Víš, co to znamená, Hammonde? Přišli jsme o satelitní navigaci.
Zatím nám teda byla hodně platná!
Ztratili jsme věc, která nám pomohla ses ztratit.
S tím, jak jsme pokračovali, problémy začaly přicházet
nikoliv shora, ale zespodu.
Řekl bych, že čas od času narážím do dna.
Myslím, že jsem také právě narazil na dno.
Škrtám o dno řeky.
Tak moment!
Hammonde, tohle je slepé rameno! Je to slepé rameno, proboha!
Najel jsem na mělčinu. Uvíznul jsem.
- Cože jsi? - A nemůžu se otočit. Zachraňte se.
Ale na to už bylo pozdě.
Ale ne, proboha.
Mohl jsem se otočit, ale...
Uvízl jsem v trávě. Přišel jsem o pohon.
Nemám výkon. Nemůžu se hnout.
A co teď jako čekáš? Soucit?
Nakonec jsme uvízli všichni tři.
Tohle je naprd, ne?
Takže, chlapi, tohle je naše situace.
Za použití mé inteligence a geniality
jsem přišel na to, že tohle je odliv.
Je vidět, kde byl příliv
takže teď prostě musíme čekat na to, až se voda opět vrátí.
- Ano, ale jde to dolů. - No, to je moje starost.
Ať už se bude dít cokoliv, nějaký čas tu budeme trčet.
Je to překvapivě moc hezké místo.
Kromě zapáchajícího bahna
- Chceš rajče? - Ne.
- Chceš bramboru? - Ne.
- Chtěl bys cibuli? - Ne.
Kluci, mám tu svůj iPad. Můžu se koukat na film.
Na Amazonu je nový pořad
jmenuje se The Grand Tour.
- Nelíbí se mi. - Je to blbost.
A uvádí ji jeden chlápek, které nemůžu vystát.
Co si o nás teď asi myslí místní lidé?
"Natáčí tu film a úplně to pos…."
Uběhla další hodina, voda stále klesala
a setmělo se.
Většinu noci jsme čekali v oblacích komárů
na příliv, který nás zvedne -
po našich stopách jsme se vrátili zpět a po cestě utržili další rány.
Takže ten most,
který zničil můj radar na cestě tam,
na cestě zpět zlomil navigační světla, reflektor
a ohnul mi střechu.
Což znamená, že se při každém pohybu po palubě praštím do hlavy.
A tak tu tohle přivážu jako připomínku,
abych se nebouchal do hlavy.
Dobrá zpráva byla, že jsem našel ten správný kanál -
cestu, která nás uchrání od Jihočínského moře.
Bohužel ji našli i všichni ostatní.
No ty krávo!
To je jako dálnice vodních náklaďáků.
Nic takového jsem předtím neviděl.
A aby bylo možné můj HČŘ pořádně řídit,
musel jsem jet na dálnici
co nejrychleji to šlo.
♪ RICHARD WAGNER: Jízda Valkýr ♪
Musím manévrovat, abych se vyhnul nákladu.
Ne, počkat,
ne, doprava, změnil jsem názor.
Tohle bude čelní srážka, blížím se k čelní srážce.
Koukněte, jak je ten říční člun naložený.
Pokud byste tohle viděli kdekoliv jinde na světě, řekli byste si
"Můj Bože, tohle se musí potopit!"
Ale ne, tady prostě pluje dál.
Co se tu sakra stalo?
No ty kráso!
Řekl bych, že mu záď uvízla na mělčině
a teď se otáčí kolem své osy.
Tohle je prostě úžasné.
Ale ne, ale ne, to je špatné.
Jak se mu to podařilo?
To stejné si museli říkat o nás včera v noci.
Po chvíli to ale nebyla jediná loď v nesnázích.
Strašně to smrdí a jde z toho spousta kouře.
Můj pravý motor se přehřívá.
Řekl bych, že možná dokonce hoří.
Naštěstí pak začalo pršet,
takže jsem se nemusel bát toho, že by se oheň rozšířil po lodi.
Pane na nebi!
A protože jsem starostlivá duše,
rozhodl jsem se vrátit zpět, abych zjistil, zda můžu pomoct.
Přepínám na mód mokrého počasí.
A udělám kolem Jamese "blízký průlet". Vím, že to mám moc rád.
Jdeme na to.
Clarksone!
Co se stalo?
Ztratil jsem pohon na obou stranách.
No, já vím, jak...
opravit podpěrnou hřídel
- Jak? - Vytáhni loď z vody,
nech si poslat náhradní díly z Ameriky
a požádej nějakého mechanika, aby je vyměnil.
Když jsem předal radu, jel jsem zpět.
Ale né....
Doufáme, že dnes dojedeme do cíle.
Jsme jen 100 kilometrů od Vung Tau.
Ale myslím, že tímto tempem to nemůžeme zvládnout.
Abych nás zdržoval co nejméně,
přivázal jsem se k lodi kamerového štábu,
abych mohl provádět opravy za jízdy.
Tenhle nezapaluje všechny válce. a tenhle také není v pořádku.
Musím vyměnit všechny svíčky, všechny přívodní kabely...
Benzín je znečištěný,
takže musím vyměnit palivové filtry.
Vyčistím vzduchové filtry
Ve výfuku na zádi je díra.
Musím ho vyměnit, nebo se potopím.
Do práce!
Nechali jsme Richarda, aby se pokusil opravit svůj hořící cedník
a konečně jsem vyjel z deště.
Ale ne!
Moje drahé Bell & Ross jsou úplně zamlžené.
Reklamuji je.
Ještě více vepředu jsem opustil kanál
a vjel do jednoho z obřích ústí delty Mekongu.
Tahle loď je hodně daleko od domova,
veze hodně vietnamských tenisek do Panamy.
Výkon je dobrý, Teplota je dobrá.
Palivo je v poř... panebože, palivová nádrž je skoro prázdná.
Což ale bylo úplně v pořádku,
protože v rušném, průmyslovém Vietnamu
si můžete snadno objednat (do)tankovací loď.
Mířím na 120 stupňů.
OK, budu mít oči na stopkách.
A přesně podle plánu, o půl hodiny později...
Aha, tady je.
Vidíte, tohle je služba,
od této lodi šetrné k životnímu prostředí, která dorazila.
Připojil se ke mně Duhový válečník.
Vytváří jezero sazí.
Když jsem dotankoval, doplul jsem tam,
což je minimálně pro mou loď...
domov.
Dnes je tato konkrétní oblast známá jako Národní biosféra.
Je to jedno z nejúrodnějších míst na Zemi.
Vyroste tu cokoliv.
Dal by se tu zasadit Richard Hammond
a ráno by byl o metr vyšší.
Ale Američané tomu tady říkali trochu jinak.
Říkali tomu Les zabijáků.
A úkolem hochů z HČŘ
bylo tyto zabijáky vykořenit.
Což nebyl lehký úkol,
protože mluvíme o 1300 km čtverečných lesa,
křížem krážem přetnutým 4 800 km řek a potoků.
Bylo to perfektní místo
pro Viet Cong na vedení partyzánské války...
proti americkým neozbrojeným válečným lodičkám.
Zpočátku byly posádky školeny v Americe armádou,
a pak námořnictvem,
a pak jim řekli, aby sem prostě jeli a nějak si s tím poradili.
Doslova posadili čtyři puberťáky, často ani ne,
na ozbrojený rychlý člun a poslali je sem bojovat.
Výzbroj?
No, všechny lodě měly vpředu kulomety .50...
a jeden vzadu.
Ale kromě toho se mohl kapitán vybavit, čím chtěl.
Někteří brali 40 mm granátomety.
Někteří 60 mm minomety.
Někteří měli raketomety.
Někteří měli nástražné miny, které nechávali na březích.
A to samé platilo pro leteckou podporu.
Když byli někteří kapitáni HČŘ napadeni, přivolávali rychlé stíhačky.
A někteří raději pracovali dohromady s útočnými vrtulníky.
Někteří chlapi však radši bojovali sami.
Jeden se jmenoval James E. Williams.
Připlul za roh. Cesta byla zablokovaná
osmi nepřátelskými loděmi, které na něj pálily.
Tak rozkázal svému přednímu kulometčíkovi palbu opětovat,
a pak zapojil plnou rychlost
a vrazil do nepřátelských lodí.
Pak se obrátil, opět plnou rychlostí,
a vrazil do těch, které ještě nebyly na sirky
po prvním průjezdu.
Dostal za to kongresovou medaili cti.
A nedivím se.
Samozřejmě si dokážete představit, že plastová loď
je snadným terčem pro odstřelovače skrytého v porostu.
Ale není tomu tak, jak nyní předvedu.
Kapitáni HČŘ vždy pluli velmi rychle,
aby mohli zatáčet, a také pluli velmi blízko břehu.
Když se odstřelovač schovával na břehu...
Myslím tím, když jste tam, nemáte šanci.
Musíte jen držet plyn a být blízko břehu.
Pak jste pro odstřelovače noční můrou.
A sakra.
Dobře, právě jsem měl - nedá se to říci jinak - nehodu.
Jak se ti tohle povedlo?
OK, stalo se to tak, že jsem vyjel z téhle zatáčky,
plavaly tam nějaké děti,
a k útoku se připravoval žralok.
Tak jsem žraloka přejel, a pak jsem uvízl ve svém vlastním vzdutí.
A je to jen... No, prostě jsem naboural.
Ale děti jsou všechny v pohodě.
Nejdřív se mne snažil vytáhnout štáb,
ale HČŘ byl moc těžký.
Co teď budeš dělat?
No, to je dobrá otázka.
Všichni jsme byli zmatení.
A to proto, že jsme nepočítali s vynalézavostí místních,
kteří se rozhodli táhnout loď zepředu.
Dobře, ehm... Ó, hýbe se. Že ano?
Opravdu... Hýbeme se.
Hýbu se. Hýbu se.
Jsem naprosto ohromen.
Podívejte na to! Tohle je čtyřtunová loď.
Ano!
Jsi génius!
Musím uznat, že to byl fantastický výkon.
Nemyslel jsem si, že se pohne.
Víte, lidé vždy říkají: "Jak Vietnamci porazili"
"Francouze, Číňany a Američany?"
Myslím, že jsme právě viděli příklad.
A, mnoho mil pozadu, u natáčení porna,
bylo dobrých zpráv víc. Jméno lodi: Ejakulát
A je to! Už zase jedu!
Oba motory běží na osm válců a dobře.
Navíc už ani nehořím, ani se nepotápím.
Vlastně jsme byli všichni v pořádku.
Cílová čára byla na dostřel
a přestože naše podivná sbírka lodí
byla vedena dvěma nemožnými námořníky a jedním beznadějným navigátorem,
přesto přežila epické dobrodružství.
A jéje!
Opravdu fouká!
Jo-hó!
Ne?
No tak! No tak! No tak!
- Ne, to nechci! - Jo!
Ach Bože.
A jedeme do plevele.
Spící.... slon.
Ach můj Bože.
Pardon.
A sakra.
Hammonde! Hammonde! Hammmonde!
Nevešla se.
Ztratili jsme to, co nás ztratilo.
No, je to k ničemu, že?
Do prdele!
Zbývá 32 km.
Co by se mohlo pokazit?
Jak se ukázalo, zhruba všechno.
Tentokrát byl déšť největší, jaký jsme zažili.
A do prdele. A do prdele.
To je kruté.
*PÍP* peklo, nic nevidím.
Brzy jsme se úplně ztratili.
Předjel jsem tě? Viděl jsi mne tě míjet?
Vidím úplný *PÍP* a nemůžu zatáčet.
Když déšť nakonec ustal,
uvědomili jsme si, že jsme vpluli do jediné věci,
které jsme se snažili zoufale vyhnout.
OK, tedy, teď, stalo se tohle...
dělám tu...
Tohle je moře.
48 km otevřeného oceánu ležícího mezi námi
a cílovou čárou ve Vung Tau.
Ale protože voda nevypadala příliš divoce...
rozhodli jsme se nasadit záchranné vesty a jít na to.
Přemýšlel jsem. Jeremy?
Moře je v některých ohledech místem bez zákonů,
ale v jiných věcech má přísná pravidla, že?
Drží se pospolu v dobrém i zlém, nebezpečím se čelí společně.
Jo. Jde ale o to,
pracovat jako tým efektivně,
každý člen týmu musí být v optimálním stavu.
V této rychlosti já v optimálním stavu nejsem. Nemůžu zatáčet.
A tak...
Tři, dva, jedna, start.
Legrační.
Jak se ukázalo,
byl to poslední legrační okamžik dne.
Ach, můj Bože!
Sakra, do prdele!
Zkusím se postavit, jestli to pomůže. S ohnutým kolenem.
Ach ne! Ach Bože.
Bože na nebesích, tohle je prostě děsivé.
Ach!
Touhle rychlostí budu zvracet,
nikoliv kvůli mořské nemoci, ale kvůli množství slané vody v mých ústech.
Ne!
Je to o dost horší, než jsem si myslel, že to bude.
Nebylo to jen rozbouřené moře.
Také jsme se museli protáhnout přes plavební trasy.
Přímo přede mnou je obří tanker.
Rybářská loď vpravo.
Ježíši.
Podařilo se mi minout tu obří kontejnerovou loď. To je něco.
Zboží v hodnotě 3,5 biliónu dolarů (84 bil. Kč)
těmito vodami každoročně propluje.
Bůh ví, jak je možné, že není rozbité na kousky,
když se dostane do cíle.
Ježíši Kriste.
Když se tam dostane jedna velká vlna, budu mít hodně těžký nos.
A reálně se tam nedostanu, abych to vrátil.
Mezitím se mi konečně podařilo zdvihnout střechu...
Ó, ano. To je šance. To je šance.
...což byl dobře strávený čas.
Svatá prostoto!
Ach, do prkýnka.
Přestaň... to... dělat!
Dobrá zpráva je, Hammonde, že to nemůže být horší.
Ale zhoršilo se to.
Ach! *PÍP*.
Ježíši. To je ale hloupé.
Utrhne se.
Právě jsem se počůral.
Cokoliv jiného není možné.
Ach! Mrznoucí a *PÍP* mokré.
Začíná to být zoufalé.
Nejsem si jistý, jestli to zvládneme.
Jedna z lodí našeho štábu byla rozhodně ve velkých nesnázích.
Zatraceně. Nabíráme moc vody.
Nevím, jestli je to bezpečné.
Touhle rychlostí se tam nikdy nedostaneme.
A James zcela ztratil kontrolu nad svojí starožitností.
Ach! Ne, ne, ne, ne, ne! Ach ne!
Ach, *PÍP*!
Ne!
Sakra.
Po 24 km se moře začalo trochu klidnit
a já se rozhodl zvýšit rychlost.
No tak, statečný vojáčku.
No tak, žer. Kousej, kousej, kousej.
Kousej.
Víc už to nevydržím.
Je to jen pár kilometrů!
No tak. Jedu rychle. Už to chci mít za sebou.
Sakra!
Patří to mezi nejhorší tři věci, které jsem kdy podnikl.
Naštěstí se cílová čára, přístav Vung Tau,
vyloupl v dohledu.
No tak. Nemůže to být víc než míle.
No, to je skvělé.
Těch posledních pár hodin mne sakra málem zabilo.
Jamese a Richarda pravděpodobně určitě.
Ani jeden mi vysílačkou neodpovídá.
Nevím, kde jsou.
Ke kotvišti jsem dorazil úplně sám.
Pardon, žádný štáb se mnou není.
Ehm, nevím nic ani o nich.
Ale připlouvá Richard Hammond.
Zvládl to.
Obvykle bychom oslavovali konec cesty,
ale tohle oslavovat nebudu. Je to za hranou brutálnosti.
Jo, byla to nejtěžší věc, jakou jsem kdy podnikl.
Prostě nejtěžší věc, jakou jsem kdy udělal. Nejnebezpečnější.
Když dorazil štáb, vylodili jsme se.
Opravdu jsi o Jamesovi nic neslyšel?
Ne, nic.
Ale pak se v dohledu vyloupl Rover 90.
Může připlouvat bez posádky, jako Mary Celeste.
No, chtěl jsem... Ne, je tam.
Hele, u kormidla je hodně zmoklý pes.
Jo.
Jasně.
Hodně jsme se o tebe báli.
Báli? Já se o sebe hodně bál. Ale díky.
Ježíši.
Jsem naprosto ohromený, že tu pořád je.
- Ale my jsme přežili. - Jo.
A s tímto hrozným zklamáním...
pro Top Gear...
... je čas se rozloučit. Vrátíme se.
- Uvidíme se velmi brzy. - Brzy na viděnou.
Překlad TGTT 2019 v 1.1. http://topgear.sovicka.net
Překlad TGTT 2019 v 1.1. http://www.tgtforum.cz/