Kapitola druhá: Zapojení elektřiny
Promiňte, jen vzpomínám, jak dobře jsme si žili,
když jsme vyřešili, jak získávat elektřinu.
Na co jste se ptali?
No jo, co jsme našli v pasti?
Dobře, jdeme na to!
za 3, 2, 1...
Páni!
Jů!
Postavil jsem ji jen pro pobavení Toryho.
A pak později v noci
vypuklo peklo...
Jsou tady! Jdou si pro nás!
Ó Bože, jsou tu!
- Kdo? - Nevím!
A chytili jste... co?
No, důstojníku, Tory měl pravdu.
Nebyli jsme na tom ostrově sami...
...a chytili jsme monstrum...
Monstrum...
Ahoj diváci.
Za mnou vidíte můj úplně první kurník.
První, co jsem kdy postavil.
Není to tak snadné, jak to vypadá, ale jsem docela spokojen.
A pozdravte Monstrum.
Toto je pro monstrum velký den, protože se stěhuje
do svého nového domu, který jsem postavil speciálně pro ni.
Nemohu se nahnout, kámo, můžeš mi to držet, zatímco já otevřu dveře?
Ne, namiř ji na mě a na kuře.
Vidíš, co tomu řkáš? To je tvůj nový...
Namiř pořádně na ni! Vůbec ti to nejde.
- Já to postavil. - Sklapni.
Co jsme zjistili od chvíle, kdy se nám objevila Monstrum?
Za prvé,
na ostrově je kuře zvané Tory Belleci.
Zadruhé, na ostrově je kuře a klade vejce!
Budeme mít vejce.
Z kuřete. To je dobrá zpráva, že?
Jo, dáme si skutečnou snídani.
Řeknu ti, co tohle... Odhaduji...
Co?
Myslím, že bych z toho mohl udělat seriál, až se vrátím domů.
Lidé na takových věcech vydělávají peníze, že?
- Budeš to celé dokumentovat? - No, budu jako ovlivňovatel.
„Ovlivňovatel“? Co je to „ovlivňovatel“?
Znáte to, mladý člověk, který natáčí celý svůj život a dává ho na internet.
Nerozumím, jak jste něco natáčel?
Na mém telefonu.
Promiňte, předbíhám.
Dovolte mi, abych se vrátil k prvním pár dnům na ostrově...
Kopal jsem kolem vraku
a našel jsem svůj telefon...
Tory!
- Říkal jsem ti, že budeme v pohodě. - Co?
- Tvůj telefon! - Jo!
To je úžasné!
Je zřejmé, že byl trochu mokrý
a museli jsme čekat věky, než vyschne,
aby nedošlo ke zkratu.
Ale pak nastal ten okamžik.
Který byl vážně docela vzrušující.
Byl to pocit, že na něm závisí naše budoucnost.
Nebudu lhát,
vložil jsem do toho všechny své naděje.
Je úplně vybitý.
Je to tedy plýtvání prostorem. Můžeš ho klidně vyhodit.
Co kdybychom vyrobili baterie?
Vše, co je potřeba,
jsou dva různé druhy kovu a nějaká kyselina.
Kyselinu máme v tomhle.
Mohli bychom si naším obědem nabít telefon?
Kdybychom jich měli dost,
a dva druhy kovu, ano.
Kolik by stačilo?
Ještě nevím.
Pravděpodobně hodně.
Richard mi nevěřil,
ale věděl jsem, že potřebujeme jen
měděné mince z lodi,
nějaký drát a hřebíky z vraku.
Poslední složkou byla juka.
Tuny juky.
Tady máš! To je spousta juky.
- Ano, budeme ji potřebovat. - Jaký je tedy plán?
Způsob, jakým to bude fungovat, je ten,
že do jednoho konce juky přibijeme hřebík.
Zinek bude reagovat s kyselinou uvnitř zeleniny, že?
Což začne uvolňovat elektrony.
A pak na druhou stranu přidáme měď.
Měď má ráda elektrony, chce je přilákat.
Jediné, co musíš udělat,
je pouze připojit vodič z hřebíku k mědi.
A máš tok proudu, a my máme elektřinu.
Pokud prostě vložíme telefon do tohoto obvodu,
nabije to baterii,
budeme mít signál a možná se dostaneme z tohoto ostrova.
Kolik elektřiny musíme vyrobit?
Hmm... Potřebujeme 5 voltů a 1 ampér.
To nezní jako hodně. Takže stačí to?
Ne! Určitě to stačit nebude.
A co velká?
To je pravděpodobně... Jestli ta nemá 15 voltů...
Patnáctivoltová rozhodně!
- Podívej se na tu velikost. - Sníš!
V podstatě budu potřebovat kůlnu plnou juky?
Jo.
Dobře, teď jsem farmář.
Pokračuj!
No jo!
- Au! - Nene!
Je to dobrý začátek.
Začátek?
S tímhle množstvím bych i nastartoval auto.
Víš, že je baterie normálně
kompaktním způsobem skladování energie?
Jistě.
No, tahle nebyla.
- Tory? - Ano, pane?
Mohu být upřímný?
Doufám, že budeš.
Tohle všechno...
bývala dřív docela nuda.
Božínku, jo.
Máš ten telefon?
Je to na tobě, kámo.
Dobře, jdeme na to.
Bože...
Dej tomu čas.
Vím, jen se chci jen ujistit, že je všechno propojené.
Takže tyhle všechny jsou v sérii...
A pak je každá polička zapojena...
Bylo by dobré, kdybychom viděli něco jako obdélníkový
tvar s červeným pruhem na jedné straně,
jako nabíjení baterie?
Nabíjí se! Funguje to!
Funguje to.
Nemyslel jsem si, že to bude fungovat!
Ale ještě nenaběhl. Potřebujeme víc elektřiny.
Makej!
Dělej, ždímej se!
- Opravdu to funguje. - Ždímej se, má zelenino!
Nemyslím tím moje... ale víš, co tím myslím...
Potřebujeme domovskou obrazovku.
- Dobře... - No tak!
Nemakáš dost tvrdě!
Ty, nenech své bratry a sestry kolem sebe ve štychu.
Možná potřebujeme více juky.
Je tu domovská obrazovka!
To jsme my!
- Nech ho trochu nabít. - To je ono!
Naše šance najít signál!
Neber to hned, není... nabitý.
Tory, trochu předbíháš.
Ne, tohle může být naše jediná šance...
Může to být naše jediná šance!
- Je mrtvý. - Je pryč, kámo.
Neboj, to bude dobrý.
Sudoku dohraji, až se vrátíme domů.
Takže... měl jsi signál?
No, zřejmě ne.
Signál mám sotva na anglickém venkově,
natož na vzdáleném ostrově.
Zkoušel jsem to Torymu říct.
Vyrobil jsem tedy o tunu více baterií
a dokázal jsem telefon úplně nabít,
a pak jsem prošel celý ostrov a hledal signál.
Ale nenašel. Nula, nic.
Měli jsme tedy nabitý telefon, tak co samozřejmě udělal Richard?
Začal natáčet hloupá videa.
Přibližně tehdy jsem se rozhodl
začít s výrobou elektřiny na vážno.
Potřeboval jsem ji na napájení telefonu, na natáčení mých ovlivňovacích videí.
Navíc potřeboval nabít můj elektrický zubní kartáček.
A tehdy jsem dostal nápad.
Tenhle se vám bude líbit.
Alternátor!
Je to kousek automobilu, který vyrábí elektřinu, když motor běží.
A co jiného má alternátor?
Člun.
takže jsme improvizovaně spojili rotor, aby se otáčel
a připojili jej k ovládacímu panelu
z kormidelny lodi.
Když to bude fungovat,
mohli bychom rozsvítit celý dům.
Jediná pohyblivá část uvnitř alternátoru
je právě teď asi tou nejdůležitější věcí v našem světě.
Vyvede nás ze středověku do civilizace.
Jo. Jen doufejme, že mořská voda
úplně nezničila magnety ani dráty.
Ty jsi tak negativní.
Počkej, proč potřebujeme autobaterii?
Myslel jsem, že nám to dá jen elektřinu.
Pokud by to bylo dynamo, ano. Toto je alternátor.
Dělá střídavý proud a musíš ho nastartovat.
Takže používám poslední z baterií,
ve které zbývá trochu energie, kterou jsi nevyplýtval,
na svařování.
A to jen tak tak stačí pro indukování elektřiny na elektromagnetu uprostřed.
A když ho v alternátoru roztočím, generuje proud.
Je to něco jako natočení motoru klikou.
Jsi připravený zjistit, zda to funguje?
Proč točím já?
Protože jsi říkal, že si potřebuješ zacvičit.
Spusť to.
Musíš rychleji.
- Dobře, to není špatné. - Udržuj to konzistentní.
To zvládnu. Je to jednodušší, než krájení zeleniny.
Jsi připraven?
- Ano, jsem připraven! - Jdeme na to za tři, dva, jedna.
Ach, to je takový okamžik!
Richarde, podívej! Nesmíš se dívat.
Funguje to. Světlo pulzuje!
Máme napětí!
Vyrábím elektřinu! Jsem elektro muž!
Tohle mění situaci. Můžu nabít zubní kartáček.
Pane Bože.
Musím prostě pokračovat?
Jo.
Dobře. Uvidíme, jestli dokážeš nabít telefon.
Tory, bolí mě paže.
Pokračuj.
Budu pkně osvalený, až mě vyzvednou.
OK. Jde se na to. Okamžik pravdy.
- Téměř... - No tak.
Richarde...
Funguje to. Podívej se, naskočila obrazovka s baterií. Páni!
- Neudržím to. - To je skvělá zpráva.
Začínáš být unavený? Chceš, abych to převzal?
Jo.
Kámo...
Nechápu, co na tom máš.
Jo, dej tomu 20 minut a uvidíš.
Nemyslím že na dietě z rybiček
a krmiva pro psy, toho utáhneme dost.
Jak dlouho myslíš, že bude trvat, než získáme 100%?
Bude to dost dlouho.
Kapitánův deník. Netuším, jaký je den.
Snažíme se napájet náš tábor
pomocí alternátoru z lodi
a funguje to, vyrábíme elektřinu, ale ne dost.
Tenhle telefon není nabitý natolik, abych zaznamenal kapitánův deník.
Jak mám diktovat své paměti bez elektřiny?
Musíme najít způsob mechanizace
procesu výroby energie...
Vydrž.
Vydrž vteřinku...
Tory?
Tory, čas na skvělý nápad. Tedy, úžasný.
Bylo to opravdu legrační.
Tedy, celé měsíce pijeme vodu z řeky.
Jediné, co jsme museli udělat, bylo postavit mlýnské kolo...
Pokud to zvládli Římané před 2000 lety,
byl jsem si jist, že to dokážeme z moderního šrotu z lodi.
Udělal jsem nápravu s dřevěným a kovovým potrubím...
pak sešil několik vyplavených plachet, aby zachytily vodu.
Ale klíčové byly loukotě. Čím delší,
tím větší otáčivá síla, či kroutivý moment, který dají.
A to je to, co jsme potřebovali, aby se náš alternátor roztočil dostatečně rychle.
Vypadá to skvěle!
Jsme skoro tam!
Doufám, že tam bude pasovat.
Jo.
Pak nám zbývalo jen připojit převodový systém
otáčející alternátorem.
Dobře. Takže mlýnské kolo jsem připojil
k našemu alternátoru.
Kolo se roztočí, má přímý pohon.
Roztočí to hřídel, která roztočí tuto obrovskou kladku.
A velká řemenice je spojena řemenem
s naší malou řemenicí na našem alternátoru.
Pamatuj, že alternátor potřebuje vysoké otáčky, má je rád,
protože čím rychleji beží, tím více elektřiny nám dává.
Takže máme velké zpřevodování.
Jo, velký převod, malý převod, rychlý.
- Rychlost máš rád. - Miluji rychlost.
Musím tě pochválit za tvůj napínací systém.
Docela surový, co?
Jo, ale líbí se mi to, funguje to. Je to jednoduché, ale napíná to pás.
Je to jednoduché řešení.
Teď už musíme
jen roztočit mlýnské kolo.
Ano, není to maličkost, ale pojďme na to.
Výroba kola byla jen polovinou práce.
Připojení k dostatečnému množství vody, aby se točilo,
to byla další bitva.
Naštěstí jsme měli přírodní žlaby...
Myslel jsem, že se chytíte.
Bambus.
Je to bambus. Přírodní okapové žlaby.
Tak jako tak...
Pramen řeky jsme našli poblíž nejvyššího bodu ostrova,
pak jsme ho už jen museli dát do trubek.
- Jsi připraven, Richarde? - Jo jsem.
- Zapojit. - To je ono. Okamžik pravdy.
Funguje to!
Jsme primitivní instalatéři!
To je skvělé. Máme tekoucí vodu.
Vím.
Čím déle tu zůstáváme, tím civilizovanější se cítím.
Dobře. Počítám, že propad odsud
k mlýnskému kolu nám dá dostatečný výkon.
Pokud dokážeme po cestě přidat něco málo navíc,
můžeme je spojit dohromady a bude to
u mlýnského kola zuřící proud.
Rozhodně!
Jen si teď sundám pijavice.
Jsou jedlé?
A to bylo celé.
Půl míle bambusových okapů
klesajících na hladinu moře a měli jsme vodní elektrárnu.
Už jsme museli jen připojit poslední potrubí
nasměrované na mlýnské kolo.
Hloupě jsem to nechal udělat Richarda.
Tory! Tory, blíží...
Au!
Blíží se!
Tory, Tory! Voda se blíží.
Voda!
No neříkej. Mohl jsi mě varovat,
že jsi vodu zapnul.
Ale je to dobré. Dodal jsem vodu na náš mlýn!
No tak. Je to skvělé.
Ale netrefujeme se!
Vodopád byl moc daleko.
Kolo se jen tak tak točilo.
Ale zdaleka ne rychlostí,
kterou jsme potřebovali, aby běžel alternátor.
Jo. Musí padat do kapes,
aby práci odvedla gravitace, že?
Jak jede dolů.
Takže musíme odříznout jednu stopu,
aby padala rovnou do kapsy.
Když to odřízneme moc daleko, bylo by to na vrcholu kola,
jen by to naplnilo kapsy a nepohlo by se to.
Správně. Musíme to tedy zkrátit.
Když půjdeš posunout skluzy, já provedu řezání.
- Po cestě oschneš. - Haha!
Bylo by snadné si myslet,
že to všechno dělal úmyslně.
Ale musíte si uvědomit, že tak chytrý není.
Tory, pusť vodu!
Je to tu!
No jo.
- Podívej se na to. - Ó, to je mnohem lepší!
Je to přesně na správném místě.
Mnohem lepší.
Funguje to. Vyrábí to elektřinu?
Funguje to.
- Vyrábíme elektřinu. - Ano! Máme výkon.
Výkon, máme výkon!
Ach jo.
Moje dětičky, jste naživu. Podívej se na sebe.
Ach...
A teď ten velký.
No jo!
Ó, ochladit se.
Ach...
To je téměř příliš...
Co?
Ale no tak.
Co se děje?
- Přestalo to. - Co jsi dělal?
Jen jsem zapnul věci. K tomu to slouží.
- Kolik věcí? - Základní vybavení pro záchranu života.
Ať jsi zapnul cokoliv, bylo toho příliš.
Vyvolal jsi elektromagnetické pole,
které v podstatě zabralo náš alternátor.
Co se stalo?
Nerozumím?
Podívejte se, alternátory fungují prostřednictvím elektromagnetismu.
Takže jak se náš mlýn točil,
točil magnetem.
Magnet je uvnitř drátěných cívek.
Jak se tento magnet točí uvnitř cívek,
vytváří elektřinu.
Ale pak Richardovo „základní vybavení“
čerpalo příliš mnoho elektřiny, a to vytvořilo
magnetické pole uvnitř cívek.
To magnetické pole bylo dostatečně silné,
aby zastavilo rotující magnet
v našem mlýně, a proto naše mlýnské kolo přestalo fungovat.
Ani jsem nevěděl, že se to může stát!
Vím.
Ale nefunguje to.
Budeme muset postavit větší kolo,
abychom to překonali. Potřebujeme více točivého momentu.
To je takové americké řešení. Větší.
Chceš víc elektřiny?
- Jo. - Budeme potřebovat větší kolo.
Pane Bože.
Zvětšit nebo jdi domů, že?
Rád bych šel domů.
Richard měl na starosti
stavbu většího kola, takže to chvíli trvalo.
Což bylo nepříjemné, protože jsem chtěl začít budovat maják.
Maják? Tenhle nesmysl se zhoršuje!
Ztrácíš čas,
Kapitáne Ahabe, Moby Dick tam není.
Ano, ale věděli jsi, že vidím dvakrát tak daleko
tady nahoře, než ty tam dole na úrovni moře?
Je vidět jen 3 míle, nebo jen pět kilometrů, pro vás Evropany,
nebo čím vlastně v dnešní době jste.
Já vidím osm mil nebo jedenáct kilometrů.
Můžeš koukat klidně na 80 mil není tam nic k vidění,
protože nic nepřiplouvá.
Protáhni si nohu víc.
Ó, vidím delfíny.
Co když ale připlují v noci?
Pokud loď pluje v noci,
neuvidíme ji.
Víš, co musíme udělat? Musíme postavit maják.
No jo, maják.
Já bych rád televizi.
Protáhnout víc. Noha vzadu musí být rovnější.
Ničíš mi jogínskou atmosféru.
Nebyl to špatný nápad.
A docela upřímně, když bude dělat to,
znamená to, že mě nebude obtěžovat.
Potřebujeme jen světlo, jen potřebujeme světlo.
Vše, co potřebujeme, je světlo.
Tohle bude fungovat perfektně...
Ne, to není dost jasné.
To nebude fungovat.
Možná bychom je mohli dát dohromady.
Nevíš, kde je reflektor z lodi?
Ať použiješ jakékoli světlo, budeš potřebovat obří čočku,
abys byl vidět na jakoukoli vzdálenost.
Ha!
Čočku?
Čočku nemáme.
Počkej chvíli.
Čočku bychom mohli vyrobit. Všude je písek.
Musíme ho jen roztavit. Skvělý nápad.
Dobře. Vzdávám se.
Myslel bych si, že zde najdu klid.
Jsem si jistý, že víte, že sklo je vyrobeno z křemíku,
nebo oxidu křemičitého, abychom ho správně pojmenovali.
Což je primární složka písku.
A věděl jsem, že když písek dostatečně zahřeji, dostanu sklo.
A když budu mít sklo, mohl bych vyrobit čočku!
Vše, co jsem teď potřeboval, byla pec. Ale k tomu jsem potřeboval jíl.
A pak měl překvapivě Richard dobrý nápad...
Takže mi ještě jednou řekni, proč mravenci používají jíl na mraveniště?
Protože je to konstrukčně dobré, na stavbu
všech těch malých konstrukcí v jejich domovech.
To dává smysl.
- Takže se na ně nezhroutí. - Přesně tak.
Jak to víš?
No, dělal jsem docela dost přírodovědných pořadů.
Myslel jsem, že jsi dělal jen pořady o autech.
Ne. Ve světě přírody taky docela zním.
Například se podívej tam,
- tam je... - Sklípkan?
Jo, pravděpodobně.
Netušíš, o čem to mluvíš.
Mohl by to být jen holub z nosu.
Dobře, hledáme mraveniště.
Pokud najdeme mraveniště, udělali práci za nás.
- A podívej. Je tady. - Bože můj, to je mateřská loď!
Podívej, jak moc se ti mravenci baví.
Jde o to, že odvedli veškerou práci.
Našli pro nás jíl, ten pruh jílu.
Dokonce ho vykopali. Jen ho dáme do kbelíku,
a máš ho.
Budeme schopni postavit obrovskou pec.
Jo!
Poznáš, jestli se jedná o Ohnivého mravence, nebo ne?
No, nejsou označení, že? Jsou to mravenci.
Jsi opravdu odborný přírodovědec.
Mravenci jsou mravenci. Kopej!
Bože, je ho spousta.
Ano! Do prdele.
Jsou to Ohniví mravenci.
Je to jako milion drobných krokodýlů v mých kalhotách!
Kousnul mne do koulí. Kousnul mne do koulí.
Opravdu, byly to stovky drobných, mučivých kousnutí mravencem.
Nevím, proč se tak naštval.
Podívejte, jeho nekousli do...
Do čeho?
To je jedno.
Nakonec jsme nasbírali trochu jílu a já jsem mohl postavit pec.
A víte co? Byl jsem docela spokojený s tím, jak to dopadlo.
Funguje to?
Je horká.
Nevím, jestli bude dost horká, aby přetavila písek na sklo.
Potřebujeme dosáhnout 3000 stupňů Fahrenheita.
Což je v normálních jednotkách zhruba 1700.
To je opravdu horko.
Opravdu horko.
Ukážu ti, co budeme dělat.
Majáky existují tisíce let.
V roce 1822 však Francouzi vyrobili Fresnelovu čočku.
Mění se to v přednášku?
- Jo. - Počkej chvíli.
Takhle funguje běžný objektiv.
Pokud máš světelný zdroj, svítí všemi směry.
Samotná čočka ale
změní směr světla na paprsek,
což je to, co potřebujeme, protože potřebujeme dosvítit
co nejdále k obzoru,
kde jsou lodě, aby nás uviděli.
Mohli bychom vyrobit obrovskou čočku, ale ta by byla příliš těžká.
Na to nemáme materiál.
A my dva bychom ji pravděpodobně nedokázali dostat nahoru na věž.
Tak jsem si vzpomněl na tohle. Toto je Fresnelova čočka.
Funguje to tak, že je tvořena spoustou hranolů
a všechny tyto hranoly dělají totéž.
Vezmou světlo, které se šíří,
a změní směr na jeden obří paprsek.
potřebujeme jen vytvořit 48 hranolů,
a pak je uložit do této konfigurace...
- Dáváš pozor? - Ano!
48 vězňů vyrábí flanelovou čočku.
Dobře. Takže.
Uděláme nějaké hranoly.
- Teď musíme dělat věci? - Jo.
Dobře... Škola skončila.
Dobře.
Udělal jsem ze dřeva vzor.
Pokryl ho jílem a uděláš formu.
A pak ji vezmeme, naplníme pískem
a vytvoříme hranoly.
Jaká je šance, že to bude fungovat?
Ehm... Je to poprvé, co to dělám.
Takže netuším.
Odkud vezmeme písek?
Vlastně jsem docela nadšený. Chci říci... Je to jen písek.
Je to trochu horké. Možná bychom měli mít nějakou ochranu.
No jo, dobrá poznámka. Počkej...
- K čemu to je? Zakrytí hlavy? - Bezpečnost.
Dobře.
Je to horké. Sakra horké!
- Je to opravdu horké? - Jo, opravdu horké.
Dobře, takže myslím, že jen...
...dávej na to pozor, dokud se to nerozpustí.
U takových věcí jsem netrpělivý.
Až se to uvaří, zapípá něco?
Ne.
Dobře. Pojďme to zkontrolovat.
- Tak horké. - No jo.
Červeně to září. To je dobré znamení.
Cítím, jak z toho vychází teplo.
- No, nevypadá to rozpuštěně. - Vypadá to jako písek.
Možná vespod.
Tory, vyrobil jsi horký písek!
- Není to dost horké, že? - Ne, není.
Právě jsem vyrobil horký písek.
Při jaké teplotě se taví sklo,
když se proměnilo ve sklo z písku?
Myslím, že 2200 stupňů Fahrenheita.
Což je 1200 stupňů Celsia.
- Jo. - Je to o dost studenější, že?
Jo.
Nejsem odborník, ale...
co kdybychom vzali skleněné lahve? Je jich tam spousta.
Jako ty, které stále nacházíme vyplavené na břehu?
Když je rozbijeme... je to sklo.
Jo. Chápu, co tím myslíš.
Je to opravdu dobrý nápad.
Jen jsem chtěl být purista.
Chtěl jsem zjistit, jestli dokážeme připravit písek na tavení skla.
Obdivuji tvé ambice. Ale je to nesmysl.
Bože, nesnáším, když má pravdu.
I s rozdrcenými lahvemi mi to trvalo spoustu pokusů,
abych získal něco dokonce vzdáleně použitelného.
Ale nakonec, po dlouhé době,
jsem dostal neco dost dobrého na to, abych to ukázal Richardovi.
Tady je první hotový hranol.
No, je roztavený.
Jo, víš, hodně se toho učím
o tavení skla. Musíš ho tam nechat
a nechat ho vychladnout v peci,
jinak se ochladí příliš rychle a prostě se rozbije.
Jak ho teď dostaneš z formy?
Protože je evidentně rozbitné...
Takže jdu rozbít hliněnou formu
na skle. To by mělo dipadnout dobře.
V klidu.
Pomohl bych, ale obávám se, že bych to mohl pokazit a ty by ses zlobil.
- Tady je! - Podívej se na to.
Je to sklo.
Není hezké, ale je v jednom kuse.
- Mohu ho podržet? - Ano, jistě. Buď opatrný.
Jak se zbavíš těch hrbolatých kousků?
Myslím, že pravděpodobně skončím s tím,
že rozbiji sklo na jemnější kousky,
a možná ho budu vařit pomaleji,
abychom se zbavili vzduchových bublin.
Jasně. Pravděpodobně bych měl jít nasbírat víc lahví.
- Tady je... - Ne, tu ne.
Nemohu vám říct, jak dlouho mi to trvalo.
Musel jsem to zkusit stokrát,
možná tisíc...
...zdokonalováním mé techniky...
A sakra...
Leštění a broušení skla,
dokud jsem konečně neměl
48 dokonale čistých hranolů.
Dobře, jsi připravený to nainstalovat?
- Zrovna jsem přišel. - Dobře, tady to je.
- Páni! - To jo!
Tuhle hranu položíme právě sem na tyto šrouby.
Opatrně. Slyším praskání.
Teď to vidím.
Protože každá z těch ploch má profil,
replikují tvar plochy čočky.
Všude dokola. Ale bez toho všeho za tím.
Přesně tak.
- Udělalo to na mne řádný dojem. - Udělalo?
Jo. To jo. A je hezké, že jsi zpět.
Byl jsi trochu nudný.
Někdy jsem příliš soustředěný.
Trochu jsi mi chyběl.
- Posedlý. - Rád tě vidím.
Dobrý pocit z hotové práce, trvalo to dlouho.
Je to hezké.
Počkej chvíli...
- Co? - Právě mě napadlo, Richarde.
Co?
Statický paprsek nebude přitahovat
tolik pozornosti, jako rotující paprsek.
Potřebujeme, aby se tahle věc točila,
abychom zvýšili naše šance na zpozorování. Musí se otáčet.
- Chceš, aby se to otáčelo? - Jo.
Dokonči to.
Teď chceš, aby se to otáčelo?
Musíme udělat skutečný maják.
Zařídím to.
Zařídíš?
Velmi jsem se snažil vytvořit tento systém otáčení majáku.
Ach ano?
- Proč? - Protože jsem milý chlap...
A protože jsem ho nechtěl
napájet naší drahocennou elektřinou, kterou jsem potřeboval pro své ventilátory.
Takže jsem přišel s ekologickým
a důmyslným řešením.
- Na co ty houpací sítě? - Tory, příteli.
- Pojď blíž. - Dobře.
- A vychutnej si chuť mého génia. - Dobře.
Chtěl jsi maják.
Otáčí se.
Hele! Podívej se na to.
Výborně. Tak co budeme dělat?
Houpat sem a tam přes horizont?
Počkej počkej. Vyvinul jsi obrovské úsilí
při výrobě těchto, upřímně řečeno, krásných čoček.
Rozhodně ano.
Nastavení tvého šperku
si zaslouží stejnou dávku práce a přemýšlení.
A já mu je věnoval.
- Mám se bát? - Ne. Je to skvělé.
Provedl jsem výpočet na základě obvodu objektivu.
Což znamená, že pokud jsi na lodi tam venku,
budeš vystaven krátkému záblesku zářivě bílého světla
po tři desetiny sekundy,
což je všeobecně uznávaný interval
záblesku světla z majáku.
Mohl bych ho nechat certifikovat jako oficiální maják.
Kdybychom sdíleli ostrov s oficiálním certifikátorem majáku.
Ale počkej chvíli. Pokud jsi to udělal jako...
...podle specifikací skutečného majáku,
nebudou se nám lidé jen vyhýbat?
Ne, protože všechny majáky jsou na mapách.
A tak loď uvidí,
„to je maják, podívej se, ale nemá tam být.“
Pojďte vyšetřovat
a zachraňte mě a pravděpodobně i tebe.
Opravdu si myslíš, že se to stane takhle?
Jo.
Dobře, pokud to říkáš.
Nenech se příliš zaměstnávat detaily.
Chceš vidět uvedený systém?
Můžeme to změnit později?
- Ne! Vypracoval jsem to. - Není tam SOS?
Je to maják. Pojď se podívat, jak funguje.
Je to kvalita. Udělá to na tebe dojem.
Takže způsob, kterým to funguje má něco společného s těmito houpacími sítěmi?
No, je to celý systém. Dovol mi, abych ti ho popsal.
Motto je,
že se jedná o plně ekologický zelený systém
založený na nejvíce obnovitelném zdroji na planetě.
Gravitaci.
Takže co uděláme? Stačí dát závaží do této houpací sítě,
a to pak táhne lano dolů, otáčí čepy a to otáčí maják?
Jo, ale kamaráde... chtěl jsem ti to vysvětlit.
Promiň. Pokračuj.
Ne, pochopil jsi to.
Nebudu ztrácet čas, pokud to tak rychle chápeš.
O čem ještě budeme mluvit na ostrově, mezi sebou?
Bylo by to bývalo bylo dobré téma ke konverzaci,
chvíli by to zabilo.
Cítím, že mi chceš říct, jak to funguje.
Existují věci, které jsi neuhádl.
Jako co?
Hmotnost musí být správná.
Pamatuj, že potřebujeme ten konkrétní světelný puls.
Tři desetiny sekundy.
To je velmi důležité.
Ozubení má dostatečný odpor, že se správnou
hmotností uvnitř to bude trvat 20 minut,
než sjede úplně dolů.
Mezitím bude druhá houpací síť stoupat
a maják se bude otáčet.
Dobře. O jaké hmotnosti tedy mluvíme?
To je ta zábavná věc, přesně tvá váha.
Jsi to ty.
Chceš, abych byl závažím této mašiny?
Jak výjimečný se právě teď cítíš?
Celý tento systém je založen na tobě.
Jste jeho středem.
Podpora mého ega nebude fungovat.
Myslím, že jsme dospěli do bodu, kdy je požadováno předvedení.
Clarkson není přesně ta správná váha,
ty jsi, ale je dost blízko.
Takže ho dám do houpací sítě
a on ti ukáže, jak to funguje.
Ó, upadly mu paže.
Clarksone!
Jo, to je uklidňující.
Přesně proto do té houpací sítě nevlezu.
To se nemusí stát.
Clarkson to pokazil. Jsi lepší než on.
Ne. Je to hrozný nápad.
Myslím, že je to jako... Mohl bys to udělat ještě nebezpečnějším?
Možná třeba dole jámu s krokodýly.
Není to nebezpečné. Byla to jen nešťastná nehoda.
Předstírej, že jsi to neviděl.
Pojďme dolů přidat nějaké hroty.
A je to.
A vyrazil...
- Je to docela super. - Funguje to. Je to skvělé.
Jsem ohromen! Je to docela v pohodě!
Otáčí to koly a otáčí to světlem!
Dovol, abych se tě zeptal na toto: jakmile se to stane,
co pak?
No, pak jsi dole,
druhá houpací síť se zvedá, zatímco tato klesá.
Takže musím vlézt do té houpací sítě?
Takže vyběhneš po schodech, vlezeš do houpací sítě,
a o 20 minut později vyběhneš nahoru a vlezeš do druhé.
Takže je to nekonečné. Jde to dál a dál a dál.
A jak je to se spánkem? Tedy, mám jen 20 minut.
Nemohl jsi to udělat třeba na osm hodin?
Spíme, kolik, od soumraku do úsvitu, to je tady 12 hodin.
Takže to je 12, to je 36 dvacetiminutových zdřímnutí.
Bude z tebe Iron Man,
ráno budeš úplně létat.
- Mám pocit, že se mě snažíš zabít. - Ne!
Plán s majákem dopadl dokonale.
Potřebovali jsme už jen elektřinu pro napájení světla.
Takže jsme na to s Richardem skočili,
dokončili větší mlýnské kolo a byli jsme připravení.
Konečně jsme byli připraveni na náš velký skok vpřed.
Okamžik moderny,
osvícení, civilizace,
inspirace, rozumu...
Je to tady!
Navíc to znamenalo, že jsem si mohl nabít elektrický kartáček na zuby.
- Richarde? - Ano?
- Přitéká voda? - Ano.
- Bude to fungovat? - Nevím.
Doufám.
Vždyť se podívej na velikost toho kola.
Opravdu doufám, že to bude fungovat.
Provedl jsem hodně elektroinstalace. Je to tady.
Je to tu.
Nehýbe se... Hýbe se!
Podívej se na to!
Vidíš v tom tu sílu.
Ano. A zdvojnásobením délky loukotí jsme vlastně zdvojnásobili
točivou sílu kola.
No, bude potřeba,
aby byla pořádná. Zapojil jsem všechna světla,
která jsem dokázal zachránit z lodi.
Pokud se nám podaří roztočit alternátor na plnou kapacitu,
mohli bychom z toho vytáhnout 45 ampérů,
což je s rezervou dostatek na osvětlení tohoto místa.
Pokud to bude fungovat.
Jsi připravený to zapnout?
Chci jít tam. Chci ustoupit
a vidět to z dálky.
- Počkej, chci to všechno vidět! - Jsi připravený?
- Ano, jsem připraven. - Jdeme na to. Za 3, 2, 1...
Podívej se na to!
Je to jako pohádkový hrad!
No to bych řekl.
- Je to jako ropná plošina! - Ó můj Bože!
Je to krásné!
Jsme znovu civilizovanými lidskými bytostmi.
Teď žijeme.
Když mluvíte o civilizovaném chování...
Mohu vám nabídnout hudbu, pane? Protože to teď má napájení.
- Ale samozřejmě! - Hudba...
Poslouchej to.
Zapomněl jsem, že tohle lidské bytosti dokáží.
Je to, jako by mi někdo lil med do uší.
Nejlepší den!
Budu víc než přežívat!
Půjdeme se smočit bez plavek?
Nebuď oplzlý.
Jo, to byl dobrý večer.
A to bylo předtím, než Tory svůj maják skutečně vyzkoušel.
To je ta nejsměšnější...
Jenom lezeš do postele hochu.
Chci říct, chci být zachráněn, ale myslím,
že také chci být naživu, když mne zachrání.
Přeji příjemný spánek. Po pěkném schrupnutí se budeš cítit lépe.
Mohl jsi to udělat ještě křehčí?
Je to krásné. Zvykneš si, zlepšíš se.
Tady máš, podívej, kamarádíčka.
- Trocha společnosti. - Páni.
Jaký gentleman.
Dobrou, hochu.
- Přeji krásný noční spánek. - Štveš mne.
Běž spát.
Ó, ano
Jen malá kapka.
Jen trochu...
Blaho.
Tory?
Jsi vzhůru?
Tory?
Á, lepší.
Víte, život na ostrově byl docela dobrý.
Dokud Tory nezačal být divný.
Máš potíže?
Moje mysl je celá zamlžená.
V noci se nevyspím.
Ten houpací maják mne udržuje bdělého.
Dobře...
Měl bych si jít zdřímnout.
Takže hodně štěstí při rybaření.
Co to k čertu?
Věděl jsem to.
Věděl jsem to. Věděl jsem to.
Richard!
Je to plachta.
Richard! Richarde!
Koukni se!
Pojď sem. Je to plachta.
- Co? - Ticho!
Buď zticha, šeptej.
Proč křičíme šeptem?
Protože by mohli být blízko. Můžou být kdekoli.
Právě teď nás můžou sledovat.
- Kdo? - Kdokoli, kdo vzal plachtu!
Říkal jsem ti, že je tady na ostrově někdo s námi.
Je to plachta.
Je to naše plachta.
Je to plachta
a vyplavilo ji tam moře.
Děje se to pořád.
Podívej se na všechny ty vyplavené věci.
Zbláznil ses?
Tohle je ta plachta, která zmizela.
Musíš se uklidnit.
Na ostrově jsme jen my.
Nikdo víc tu od začátku není.
Co to bylo?
Co? Omlouvám se, přes ten hrůzostrašný křik jsem tě neslyšel.
Co jsi říkal?
Nyní se opravdu bojím. Vraťme se do domu.
Neopouštěj mě.
CZ Titulky: ©Neo_Moucha pro TGTT 2021 www.tgtforum.cz