Zdravím a vítejte u jedenáctého speciálu Top Gearu, který je konečně jednou
opravdu vysílán celkem blízko k narozeninám Ježíška.
Pokud nesledujete opakování.
- Ano, Jamesi. Pokud nesledujete opakování. - No je to celkem matoucí... - Každopádně.
Rok 2014 znamenal 60. výročí levné
maximální muziky za vaše peníze ve formě malých V8 bloků.
A producenti si řekli, že by byl dobrý nápad,
abychom to oslavili.
Ano, zejména proto, že, jak spousta lidí říká,
vzhledem k environmentalismu, potřebě větší úspory paliva,
V8 může být brzy minulostí.
Je to tak, takže nám producenti řekli, abychom koupili tři stará auta s motory V8
a hlásili se s nimi v hotelu blízko města Bariloche, které se nachází zde,
v Argentině.
Tohle bylo místo setkání,
uprostřed něčeho připomínajícího argentinský Lake District.
A já dorazil první v nádherném Porsche 928 GT.
To je pěkný výhled, a tohle je pěkný kus auta.
Vždycky jsem měl 928 rád, protože byly tak futuristické.
Vezměte si, že je staré 23 let a vypadá, jako by bylo navržené včera.
A bylo to poslední dobře vypadající auto, které Porsche kdy vyrobilo.
A ačkoliv je to V8, je tiché a důstojné a elegantní.
Kdyby se jednalo o člověka, chodil by na koktejl párty na ambasádě
a věděl by spoustu věcí.
Tradiční V8 by vás hodily do bazénu
a pak by si uprdly a myslely by si, že je to vtipné.
Tradiční V8 - no, jako například tahle -
jsou drzé, hlučné a jsou dětinské.
- Co jsi to udělal, Hammonde? - Ó ano! Tady je -
ne jen tak ledajaká V8 - definitivní V8.
- Vážně? - Ford Mustang, Mach One.
Koukni na něj.
- Je trochu... - Je skvělý. - .. zbytečný.
Ne, to není... Je to celý jeho smysl.
Je obnažený. Všechno je na něm podřízeno funkci, účel...
- Opravdu? - Ano. - Tenhle zadní spojler - co dělá? - Nic.
- Dělá něco přední difuzor? - Ne.
- Závodní uzávěr nádrže? - Ne, je to jen krytka.
- Je motor dlouhý přes pět metrů? - Ne, ne, není.
Proč má tedy 5 metrovou kapotu?
V roce 71 se rozhodli, že chtějí Mustang udělat větší,
a tak to udělali, a to tak... že ho prostě zvětšili.
- To vše je jen zbytečné? - Ne, je větší.
A tohle je vpusť tlakového vzduchu, a pod ním je karburátor Edelbrock,
kompresorová komora... Funguje.
Chci říci, že kdyby mi bylo devět, bylo by to ohromné, ale není mi devět.
Je to prostě celé jen absurdní.
Je skvělé, tak to je! Je to esence charakteru V8.
Mohli bychom teď obrátit pozornost ke slonovi, který není v tomto prostoru?
Kapitán Ztracenec.
Nevím, přemýšlel jsem o tom.
Musela to být V8, tak jsem si řekl, že to bude Mercedes.
Udělá to samé jako v Botswaně, něco solidního.
Ehm, myslím, já bych řekl, že šel do Range Roveru.
Ve skutečnosti jsme se víc mýlit nemohli.
To snad ne! To není on!
Ne vážně!
On se úplně zbláznil!
- Vsadím se, že si myslí, že je Bond. - Myslí si, že je Bond.
- Neříkej nic o jeho oblečení. - Ne. - Ahoj.
Džentlmeni. Lotus Esprit...
- Opravdu? - .. Twin turbo V8.
Byl jsi už někdy ve speciálu Top Gearu?
- Já tě v nich viděl. - Ano. - Ano byl jsi, viděl jsem tě. - Ano, byl, byl.
- Jamesi, jsou drsné. - Jo. - Někteří diváci to nevědí,
ale Lotus nemá dobrou pověst týkající se kvality.
Ta zkratka prý znamená: Létat Okolo Trablí Ukončených Selháním.
Má ručně postavený motor V8 se dvěma turby
navržený malou odbornou britskou firmou vyrábějící auta.
Synonymum pro spolehlivost a motoristické potěšení.
Tak to prostě není, a ty to víš.
- Můžeme si projít jenom některé jeho detaily? - Prosím.
- Dveřní kliky jsou z Vauxhallu Cavalier. - Správně.
- Zrcátka jsou z Citroenu. - Nesahej na ně.
- Převodovka je z Renaultu 25. - Správně.
Protože to byla nejlepší převodovka, kterou našli?
- Nebo jediná, která pasovala? - Byla jediná, která pasovala.
A karoserie je samozřejmě vyrobena ze stejného materiálu
- jako záchodové prkénko. - Nebo kbelík.
Nicméně, už jsi skončil se záviděním mého auta?
- Pokud mohu jít dál, Porsche 928. - Ano. - Fascinující. Hammonde!
No to tedy! To se mi líbí,
v lehkém směru Richarda Hammonda. Je to Mach One?
To rozhodně ano. Jo, jo.
- Koukni na to. No není to nádhern... - .. ně nudné.
- Není. - Jsem rád, že je šedý. - Proč? Protože je pěkně seriózní.
S hypotékou mi můžeš poradit později.
Já jsem, jako vždy, hlasem rozumu a moudrosti tohoto programu.
Mohli jsme se hádat navždy, ale v tu chvíli dorazil náš úkol.
"Pojedete 208 km do domu, kde žil Butch Cassidy"
"když byl na útěku před zákonem."
- 208 km? - Počkat - to je ono?
Myslel jsem, že tam bude něco víc... většinou je tam další odstavec.
Tam, kde žil Butch Cassidy? Tam se rád podívám.
Je to můj nejoblíbenější film na světě.
A musím jen řídit Porsche 928 208 km po silnici.
Zkus to říct takhle - musí jen zvládnout ujet 208 km v Lotusu Espritu.
- Myslím, že chápu, kam tím míří. - No, jo. Ušili ti to na míru.
Ohromeni zdánlivou snadností našeho úkolu jsme nastartovali naše V8...
.. a vrhli se do velkoleposti srdce Argentiny.
Silnice jsou krásné. Opravdové silnice, zpevněné, moc hezké.
Producenti se asi zbláznili.
Být vámi, bych se odvrátil a na tohle se nedíval.
Tři pohodlní muži středního věku, řídící hezká auta.
To opravdu není moc dobrý televizní pořad.
Takže zpráva o situaci, zbývá mi 204,8 km,
ale všechno funguje. Silnice je moc hezká.
No...uf! Budeme to muset trochu roztočit.
A tak jsme se rozhodli mluvit o našich vozech.
Tento konkrétní Mustang přišel v opravdu kritické
době pro motory V8, psal se rok 1971.
V roce 1972 se začaly v Americe objevovat nejrůznější omezení,
kvůli emisím a pohonným hmotám a uškrtili je.
Takže mnoho lidí považuje rok 71 za poslední skutečný rok na plný plyn,
plně děravou, úplně syrovou V8.
Hammond a Clarkson mají naprostou pravdu, Lotus je risk.
Samozřejmě, že Porsche bude fungovat - bylo vyrobeno Porschem.
Jsou němečtější, než normální Němci,
co se týká dělání věcí správně. Jsou v tom vynikající.
Ale je trochu bezpečné, trochu šedé, trochu vážné.
Mustang bude fungovat, protože je to jen kus amerického ingotu železa.
Beze stresu, navržený na práci po celý den.
Tohle? Ano, pochází z Norfolku a bylo vyrobené chlápky.
Samozřejmě, že je křehké, ale to ho dělá zajímavým.
A je nejhezčí a je nejrychlejší a nejčervenější.
Vím, že si Hammond a May myslí, že je moje Porsche 928 trochu nudné,
ale z jednoho dobrého důvodu pro mne nudné není.
Víte, v roce 1994 jsem bydlel v Londýně,
jednoho večera mi zavolala má matka,
že je otec zoufale nemocný v nemocnici v Sheffieldu
a já se tam potřeboval co nejrychleji dostat.
A tak jsem vyndal kuře z trouby a řekl si:
"No, vezmu ho pro mámu, protože určitě nejedla",
vyběhl jsem ven a ten týden jsem testoval 928.
A když jsem dorazil do Sheffieldu, kuře bylo pořád teplé
a můj otec stále naživu.
Ve skutečnosti zemřel o půl hodiny později.
A pravdou je, že kdybych neřídil auto,
které celkem šťastně sedělo při 270 km/h,
neměl bych příležitost rozloučit se s mým otcem.
Takže co se týká mne, je 928... v pořádku.
Brzy jsme dorazili do spíše germánsky vypadajícího města.
Město, kde právě jsme, se jmenuje Bariloche a nelze to opravdu říct hezky.
Stalo se útočištěm nacistických válečných zločinců.
Mezi lety 1946 - rozhodným datem - a 1952,
přišlo 12 000 Němců žít do těchto lesů..
Muž, který založil Hitlerjugend, založil ve městě lyžařský klub.
Bydlel tu Adolf Eichmann. Josef Mengele tu dělal řidičák.
A samozřejmě ho neudělal.
Ano, je to pochmurné téma,
ale naštěstí ho Hammond oživil svým klaksonem La Cucaracha.
Po vyjetí z Berlineloche (Berlínská basa) se silnice otevřela
a Hammond mohl objevit krásy svého amerického bouráku na plný plyn.
Vysoká rychlost a budu upřímný, je to celkem alarmující,
to řízení je...
je v něm spousta vůle a ehm, je tak trochu vágní - jo.
Mezitím jsme se s Jamesem zapletli do něčeho jako leteckého souboje.
Cíl zaměřen.
Mám ho.
Zemři!
- Sežer si to! - Chytil jsem ho spícího.
Zasel jsi vítr a sklidíš bouři.
Jdeme na to, jdeme na to, jdeme na to.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne!
Ano. A máš to.
Podívejte, prostě upaluje pryč!
Já mám pětilitr. James má jen 3,5. Pamatujte, že se dvěma turby.
Po Hammondovi ani památky, kupodivu, s jeho masivní 5,8 litrovou V8.
Ti dva se jasně těší z trochy klání.
Jeremyho Porsche má pasivní řízení zadní nápravy.
Oba mají řádné zavěšení.
Já nic z toho na mém Mustangu nemám, takže zůstanu stranou
a budu se věnovat hodně zatáčení, abych jel rovně.
S Mustangem byl ještě jeden problém - byl extrémně žíznivý.
A Hammond brzy potřeboval zastavit a natankovat.
Když jsme s Mayem čekali v kavárně...
Užívám si věcí, které Lotus proslavily, jako pocit z řízení, výkon...
Hammond čepoval, ale z místa, kde jsme seděli, to vypadalo úplně jinak.
Promiň, že tě přerušuji, ale myslím, že Hammond má ten Mustang opravdu rád.
Co to dělá?
S nažraným bourákem to vypadlo,
že splníme náš jednoduchý 208 km dlouhý úkol.
Jo.
Ale pak...
Co to...
To je kouř. Kouří se z něj.
Hammonde, z tebe se kouří, hodně kouří.
A do p...
Zastavuji. Zastavuji. Ztratil jsem řízení. Ach!
- 2,4 km od Butche... - 2,4 km.
.. domu Butche Cassidyho. Vysvětli mi to.
Posilovač řízení, všechen jeho olej vytekl, tekutina.
- To dělalo ten kouř, pálil se na potrubí... - Nezajímá mne to.
2,4 kilometru!
Jo, tohle je měrka tekutiny a je úplně prázdná. Všechno vyteklo.
Tady to je!
Ach můj Bože! Přespím tam, kde žil Butch.
Znám ten film nazpaměť. Všechny dialogy.
- Chtěl by sis nějaké poslechnout? - Ne.
Ve filmu to byla Bolívie a on skutečně zemřel v Bolívii,
ale našli ho tady a on utekl a zase mu to prošlo.
Dobře.
Nevadí mi, že to není luxusní.
Mám vlastní polštář a Butche Cassidyho a Sundance Kida.
Pravděpodobně vyrobil ty dveře.
Při podvečerním přípitku
Jeremy stále omílal jeho oblíbené téma.
- Nedíváš se na to každý týden? - Ne. - Já ano.
Bitva o Británii je mezi 5 nejlepšími, ale Butch Cassidy je první,
- Místní hrdina je druhý. - A co Kam orli nelétají?
- Ne, není mezi 5 nej. - Ne? - Není tak dobrý jako Bitva o Británii.
Na tu nemá nic.
A žádný z nich není tak dobrý jako Butch Cassidy a Sun... A hele, kdo dorazil.
- Tlačí ho. - Ne, ne, ne, ne, ne.
Norman Wisdom, dámy a pánové, dorazil. (Komik - něco jako Felix Holzmann.)
A teď uvízl.
Přejelo ho to, je mi líto.
A do pr...
Producenti říkají, že se to počítá, jako že jsi to zvládl.
Jo, jsi na stejném poli.
- Dobrá práce kámo. - Jo.
Podívej kde jsi - Opravdový dům Butche Cassidyho.
- Doopravdy? - Jo.
- Bydlíš ve Walesu v něčem podobném? - Tak nějak jo.
- Počkej chvilku. - Co? Co?
Co? My to zvládli. Jsme tu. No tak, já tu skoro taky jsem, dívej.
Počkej.
Přeškrtli to, co nám dali ráno a připsali něco fixem.
"Ještě jste neskončili. Více zpráv ráno."
- Neskončili jsme? - Více zpráv?
Zřejmě si uvědomili, že nenatočili dvě hodiny.
Vaše měkké...
.. bílé...
.. maso.
Moje, jenom moje!
V podstatě jsem Paul Newman - stejná barva očí, střední věk.
Líbí se mi to.
- Co to děláš? - Je to scéna z Butche Cassidyho.
Jo, to znám, ale tohle není kolo,
on opravdu není Katharine Rossová a já neumím moc střílet.
Jen jsem chtěl... jsme v domě Butche Cassidyho.
Aha, to je ono.
Děkuji, tohle je náš úkol.
"Nyní pojedete do města Ushuaia v Ohňové zemi."
"Je to nejjižnější město na světě, brána do Antarktidy"
"a poslední výspa civilizace na jižní polokouli."
"Je to také přístav, ze kterého vyplula bitevní loď Belgrano,"
"na svou osudovou cestu na začátku války o Falklandy."
"Výsledkem čehož jsou tam vysoké protibritské nálady."
"Takže použijete vašich diplomatických schopností na vytváření mostů."
Nemáme žádné diplomatické schopnosti.
- Ne, ale stavět mosty umíme dobře. - Ne, je to takový obrat.
- Neznamená to doslova stavět most. - Vůbec ne. Píše se tam:
"Až dorazíte do Ushuaii, musíte postavit fotbalový stadion"
"a uspořádat autofotbalový zápas s týmem z Argentiny."
- Vážně? - Takže použijeme naše auta na autofotbal?
Moje je trochu velké.
Proti týmu, dobře... V Ohňové zemi?
Jak daleko to je?
2560 km!
Dva tisíce pět set šedesát kilometrů?
Lotusem?
Cestou na špičku Jižní Ameriky,
naše křehká, stárnoucí, složitá auta budou čelit pouštím,
vánicím,
závějím,
bahnu,
bažinám,
vyčerpávajícím horským stezkám a rozeklanému pobřeží.
Bude to epická cesta.
Ale než mohla začít,
Hammond si musel opravit posilovač řízení,
což znamenalo, že jsem měl čas nazbyt.
HUDBA: "Raindrops Keep Falling On My Head" od BJ Thomase (Kapky mi padají na hlavu)
"Kapky mi padají na hlavu"
"A jako chlap, jehož nohy jsou moc dlouhé pro jeho postel"
"Nic zdá se nepasuje ty kapky... "
- Pořád to dělá? - Hm.
Dobře. Tak ho nech.
- Tohle je ta část filmu, kde Paul Newman jezdí na kole, že ano? - Jo.
A Katharine Ross se tak laškovně chichotá
- a hodí mu do obličeje stéblo. - Jo. - Je to tak? - Jo.
"Tyto kapky padají na mou hlavu, stále padají."
"Protože jsem volný..."
Poté, co jsme se vypořádali s Jeremym a zfušovali posilovač řízení,
jsme zamířili na jih.
Je Lotus Esprit V8 dobrou volbou na 1,600-mil dlouhou cestu Patagonií?
Zcela upřímně, není.
Ale má otázka je, vážení diváci, jestli to zvládne i Hammondův Mustang.
Neumím to vysvětlit, ale když stojím u starého auta
pocitově poznám, jestli je dobré, což není případ Hammondova Mustanga.
Jako by se jen tak tak držel.
Zase se mi rozpadnul pás.
Abychom dosáhli cíle naší cesty, vydali jsme se do Chile
a využít chvástavé Silnice na Jih.
Což znamenalo překročení And
a protože to znělo složitě, ujal jsem se vedení.
Napadlo mě, že pokud máme překročit Andy
měli bychom to udělat raději tady, než více na jihu,
protože tu bude méně sněhu.
Dobře, to je lepší nápad, ne?
Vynikající nápad, takže... Překročíme je tady nahoře.
Nejdříve můj plán vycházel na jedničku...
Tahle silnice je jednoduše okouzlující.
Dokonce jsme se během nekonečných zastávek Mustanga na tankování začali bavit.
HUDBA: "Let's Get It On" od Marvin Gaye (Pojďme na to)
Podívej se, jak se tváří.
"Pojďme na to"
" Pojďme se milovat, lásko"
"Pojďme na to"
"Zlato... Pojďme na to."
Když jsme vyjeli, přišli jsme na to, proč jsme pořád zastavovali.
- Hammonde! - Co je? - Jen pořádně sešlápni pedál.
Jo, tak už asi vím, proč máš tak velkou spotřebu.
Mapa Falkland s nápisem "Navždy Argentina."
Právě zachovávám kamennou tvář.
Na tomto výletě nezažehnu jiskru.
Tohle je mé nové já, inteligentní a chytré já.
Brzy se mnou vybraná silnice trošičku zhoršila.
Ach, Bože!
Clarksone, chceš mi tvrdit, že tohle je hlavní silnice
z Argentiny do Chile? Protože ti nevěřím.
'Ano, to je.'
Jen to dokazuje, jak jsou tyhle auta vynikající, protože...
A pak silnice zmizela úplně.
Ach můj Pane.
Což pro takováhle auta nebylo ideální.
Jamesi, jsme tu za pitomce. Dali jsme na jeho radu ohledně cesty.
Buďte v klidu, už tam skoro jsme.
Ošklivé zvuky!
Nevím, co bude lepší, jestli pokračovat v Clarksonově blbé cestě,
nebo se otočit a najít jinou.
A kruci.
Zatraceně.
Do prkenný ohrady!
- Jak to, že si ti nelíbí? - Zmiz. - Je vynikající.
A pak, se stalo nevyhnutelné...
Přišel jsem o řízení.
Když jsem zachránil Jamese...
..rozhodli jsme se Hammonda opustit
a přesto, že jsme brzy vyjeli z lesa, tak jsme z něho nevyjeli.
Ach můj...
No tak, teď mě nezklam, Porscháčku.
Zde byl Lotus úplně mimo své prostředí.
Ale překvapivě... to zvládnul.
Jsem opravdu ohromen, že ten Lotus ještě funguje.
Naprosto skutečně ohromen.
No tedy... rád bych řekl, že to byla zábava...
Brzy na to jsme James a já přijeli na Chilskou hranici.
Já věděl, že moje cesta přes Andy bude dobrá, a také že je.
A zfušováním zfušovaného řízení se i Hammond dal do pohybu.
Ale začali se objevovat další šotci.
Ach, můj Bože. Přišel jsem o trojku.
A tak, když si na hranicích dával šlofíka,
rozhodli jsme se ho s Mayem trochu rozveselit.
Ještě tu krycí vrstvu nesundávej.
Co? ... Co jste mi dali na auto?
V Chile na Hammonda naše snaha nezapůsobila.
Co ten tvůj Peugeot, Hammonde?
Sklapni.
Myslel jsem, že se samolepkou Peugeot by mohlo být spolehlivější.
Ale bohužel to nefungovalo.
Ale ne.
Nerad to říkám, ale zase jsem přišel o posilovač.
Nechajíc Hammonda za námi, opět, jsme se s Jamesem rozhodli užít si
silnici jako dělanou pro naše výborné Evropské plnokrevníky.
Páni! Ta zpětná vazba od volantu.
Zatočím a cítím, jak předek auta naklání své rameno, aby odvedl svou práci.
Zapomínáme, jak dobrá auta byla.
Ne po stránce bezpečnosti, spotřeby, nebo emisí...
ale jen ten požitek,
a to ovládání.
Jsem si jistý, že teď se mám lépe, protože na tohle je to auto dělané.
Má motor uprostřed. Což znamená, že vypadá senzačně.
Ježkovy voči!
Ehm, ano.
Právě jsem demonstroval nevýhodu motoru uprostřed,
a to, že když ustřelí, tak hodně rychle.
Teď tam bude sedět po krk ve svých exkrementech.
Přesto jsme pokračovali dále,
vychutnávali si podstatu naší zdejší přítomnosti - naše motory.
Poslechněte si to netradiční burácení V8-čky.
Podřadím na dvojku, abyste slyšeli ten pravý řev.
Slyšíte to...
V příštím městě jsme zastavili a vedli šprťácký rozhovor o výjimečnosti V8-ček.
Je to charizmatický motor, který máme všichni rádi, protože není dokonalý.
Ano, velmi.
Na rozdíl od řadového šestiválce, kde je šest válců v jedné řadě,
u nich, když jde jeden píst dolů, druhý jde nahoru,
- takže je celý vyvážený a vyrovnaný. - Ano.
V8 je v podstatě nevyvážená, protože když jde jeden píst dolů,
žádný nejde nahoru, aby ho vyrovnal.
Přesně, nepohybují se ve stejném směru.
Jasně, pohybují se takhle do V. Proto jsou V8-čky takové roztřesené.
- Jsou to v podstatě kosti třasy. - A charizmatické. - Ano.
Ale V8 ve tvém autě není stejná, že?
Protože, a to jsem myslel, že tohle v Top Gearu nikdy neřeknu,
má rovinnou klikovou hřídel.
- Velmi dobře. - Přesně.
A tvé válce v motoru jdou takhle..
takže dva zažehnou na stejné straně. Můj dělá...
Takže tvůj je jako Charlie Watts, a ta druhá V8-čka,
moje je spíš jako Keith Moon. Děje se toho trochu víc.
Ano, v tom se liší.
Proto tradiční V8-čky, ty Americké, bublají, ale moje spíše vrčí.
A pak se ukázal náš kolega se zfušovaným zfušováním zfušovaného.
- Opraveno? - Jo. - Tak vyrážíme!
- Měli dobré kafe? - Jo, dobré. - Vynikající. - Dobře.
Jeremy Clarksone, tady James May.
Ano, co se děje?
Přemýšlel jsem o nové hypotéce na barák
a nevím, jestli je lepší fixní, nebo proměnlivá sazba, co myslíš?
Jak dobře víš, tak obchodníci v takovémhle autě nejezdí.
Jaká byla vloni úroda tuřínu?
Je v pořádku být ošklivý na lidi z Norfolku,
ale to oni tu stojí za nejlepším autem.
Neporouchalo se, zvládne terén a zachránilo mě, když jsem to podělal.
Pokračovali jsme po Jeremyho blbé cestě, dokud jsme nenarazili na toto.
Ach, můj Bože!
Je to i pro auta?
Jamesi, jdi a vyskočit na něm, ať vidíme, jestli ano.
Dobře, to nám řekne vše, co potřebujeme vědět, moment.
- Pane Bože! Ne, Jamesi... - Zpomal trochu!
Houpe se!
Podívej se na to!
- Za moc nestojí. - To není...
Je to most pro pěší.
Můžeme buď přiznat porážku a ukončit zde program,...
Jsem pro to zabalit. Nashle!
A s touhle peckou...!
Ale no tak!
A protože byl James na začátku, jel první.
Jdeme na to.
- Bože, ten se ale prověsil! - Hýbe se to!
Nedívám se, nedívám se, nedívám se, nedívám se.
Bože, to je tak zneklidňující!
Jak mi to jde, jak mi to jde?
Tak dobře, jdu na to.
Rychlost!
Ano! Rychlost to vyřešila.
Co to kruci je?
- Slepá silnice. - Já vím. - Tak proč jsi mi to neřekl?
Protože jsem tě chtěl vidět přejet ten most.
- Vím, na co právě myslíš. - Takže můžeme?
Dobře, tak pojeď, Hammonde!
Moje auto je nejtěžší. Víc říkat nemusím.
Pás si nezapnu, kdyby to spadlo, nechci tady uvíznout.
Nelíbí se mi to, nelíbí se mi to!
Jako kdybych ujížděl pohromě.
- Zvládl jsem to, ... - Mám špatné zprávy. - Jaké? - Nikam to nevede.
My... snažili jsme se ti to říct, ale nebylo jak.
Vydali jsme se po hladce obrace pleteném mostě zpět...
.. a ocitli jsme se v dešťové období na místě podobném scénám z Jurského Parku.
Zkamenělé lesy, záhadná jezera, je to celé nějaké divné.
Pokud za zatáčkou bude Brontosaurus, vůbec by mě to nepřekvapilo.
Nejsem si jistý, jestli tahle silnice vede na jih.
Kdy se konečně shodneme, že to nefunguje,
že to takhle nejde a tudy to nevede.
Brzy nás stopa dovedla do pravěké bažiny.
Pro pána Jána!
Tohle je 928 Porsche, proboha živého!
To znělo ošklivě.
Pokud jste z Chile, rádi byste nám napsali, "Ne, jedete špatným směrem."
Tak a je to, uvíznul jsem teď tady umřu,
osamocen, ošklivou smrtí.
Ale ne!
Jeremy a já jsme dokonale uvízli.
Nicméně...
Tohle auto je neuvěřitelné. Vážně neuvěřitelné.
Pokud bych se vás zeptal, "Na co je dobré?"
Řekli byste, "Do obchoďáku bych s ním nejel, mají tam retardéry."
Norfolk je tu aby vás zachránil.
No tak, Jeremy. Ano!
No tak, Porscháku. Ano, ty vynikající autíčko.
Zoufalý, aby Lotus neshrábl všechny zásluhy, jsem se rozhodl, že Mustanga popostrčím.
Mezinárodní Záchrana jde Hammondovi na pomoc.
- Dobře, jsi připravený? - Ano, jsem.
Začínám tlačit za tři, dva, jedna, jeď.
Uvízli jsme oba.
Podívejte! Jezdí si, jako by se nechumelilo.
Něco vás trápí?
Jeho hrdý Americký zadek uvízl na kameni.
- Jeho sádlovitý zadek. - Ano. Na tohle je moc těžký.
Jasně, máš pravdu, je ...
Co je?
- Co to krucinál je? - Co to je, 2CV pick-up?
Předek je z 2CV, tak co to tedy je?
- Tohle auto jsem viděl v Bariloche. - To nemůže přejet.
- Jemu podobné. - Nemůže to být to samé.
Nakonec jsme se Hammondem konečně vysvobodili.
Ano!
A pak...
Támhle to je, támhle je ta silnice na jih. Podívejte.
To je to, co jsme hledali a našli jsme to.
Mezí ní a námi byla řeka, ale i zde však byl most.
K silnici na jih nám chybí pouhých 50 metrů.
Do prkenný ohrady!
Co je, proč zastavuješ, pitomče?
Není dodělaný.
- Proč bys stavěl jen část mostu? - Proč postavili...?
Je... hotový z devíti desetin. Podívejte.
Připravit, pozor... zvedáme!
Ne, je to fakt těžký.
Řekneme štábu, aby nám trochu píchli, co říkáte?
Jsou jich to stovky.
Chlapi, můžete nám...?
O chviličku později jsme my tři měli most dodělaný.
Toto je hrdý okamžik, Hammonde, ale...
- .. je to rovné? - Ano. Ano.
Pánové, chystám se přejet přes okraj, nějaká poslední slova?
Necháš mi tvé Ferrari?
Tak a už jede.
No tak.
Dokázal to. Čelil nebezpečí a zvítězil.
Popravdě, to my všichni.
A je to!
A tak jsme konečně byli na Silnici na Jih.
Příštího rána jsme vyrazili dobře naladění,...
.. rozradostnění, že cesta je hladká.
Asfalt. To je úleva!
Ale bohužel po necelém kilometru...
Ach Bože Všemohoucí! Špatné zprávy, Hammonde.
A hned na to vždy problémový Mustang okamžitě píchnul.
Jamesi, chceš na něj čekat, nebo...?
Vzhledem k situaci si myslím, že by bylo fér... Ne, nečekáme.
Měj se, kamaráde.
May a já jsme jeli společně s naším známým Chilským společníkem počasím.
Jsme v Manchesteru Jižní Ameriky, ale bez toho otravného přízvuku.
Půjdu se projít. Tak ne, prší tam.
Půjdu si pinknout tenis. Sakra prší tam.
Golf? Ne, prší.
Půjdu dělat na zahradu. Ale ne, prší tam.
A pak, v dalším městě, které leželo na pobřeží,
jsem zjistil, že voda nemusí přicházet pouze z nebes.
Tady ta značka - riziková zóna tsunami.
- Takže vědí, že je toto místo náchylné na tsunami. - Jasně.
Dětské hřiště.
- Proč by to dělali? - Mohli ho dát támhle,
je to tam o kousek výš, ale to asi moc nezmění, že?
- Výjimečné. - Šílenství. - To tedy je.
Až nakonec přijel náš kolega.
Co vy dva? Všechno v pohodě?
Jo, právě jsme obdivovali to dětské hřiště napravo.
Mě zaujala ta požární stanice nalevo. Přestav si, že bys tady dělal hasiče.
Rychle, hoří! Žádný strach, déšť to uhasí.
Třeba to mají doslovně, jezdí a rozdělávají oheň.
Třeba.
Ve městě měli i Wi-Fi, tak jsem mohl stáhnout
nějaké oficiální rady, jak se chovat na místních komunikacích.
"Pokud máte auto s náhonem na zadek..." Pozor, to se nás týká, dobře.
".. ztrátu kontroly obnovíte snížením rychlosti."
No, to dělám.
"Vyhněte se zakousnutí ramene,
"a pokud se tak stane, neletákujte, abyste se rychle vrátili na asfalt."
"Tento manévr většinou končí na vrakovišti."
Rozhodl jsem se letákování vyzkoušet, a byla to zábava.
Zadek mojí 928-čky pěkně létá.
A i když létal, vrakoviště se nekonalo.
Avšak v Mustangu...
Ale né!
Ten zvuk byl tak strašný, že Hammond neslyšel nic ve vysílačce.
- Hammonde! Máš vybělený zuby a blbej účes! - Co?
- Hammonde, slyšel jsem, že "ho" máš jako myš. - Co?
Bohužel, naše úžasná hra skončila když jsme uviděli něco,
co nebylo ani trochu vtipné.
To je zase ten Citroen, je nám v patách.
Já bych to nezvládl, ty ano?
Jak je možné, že jsou tu? Co je to za lidi?
Přestaň se chovat jako Butch Cassidy, prosím. Ne teď.
- Vím, kdo to jde. - Kdo je to?
To jsou naši producenti. Tohle je jejich představa vtipného náhradního auta.
Nesnáším 2CV, Naprosto se mi hnusí.
Jednou jsem 2CV testoval v původním Top Gear a jediným výsledkem bylo,
že jsem 20 minut nadával, jak příšerné je to auto.
A mohl bych pokračovat ještě 2 týdny.
Já do něj nechci nasednout.
- Vtipné, že to říkáš zrovna ty. - Sklapni.
Jak jsme pokračovali dále na jih, počasí bylo horší a horší
a silnice se stala noční můrou.
Myšlenka na 2CV mě drží při smyslech.
Ó, můj Bože.
30 km/h
Jak jsem předpokládal, moje auto do sebe přímo nasávalo hrůzy cesty.
A stejně tak letadlová loď Norfolk.
Koukněte na ten Lotus - projel bažinou, projel lesem
a stále funguje.
Docela tomu červenému superautu začínám fandit.
Neuvěřitelné. Kdo mohl tušit, že je to ten nejlepší off-road?
Kdo by si pomyslel, že je vyrobeno v lepší kvalitě než Lexus?
V Mustangu to však šlo jako obvykle.
Začala mi prokluzovat spojka.
Přišel jsem o další rychlost.
Tohle je šílené, prostě hloupé!
Jeremy, po těch tvých silnicích... kolik toho máme ještě před sebou?
Volající, vydržte na lince.
1880 km
1800?
A 80 k tomu, ano.
To je nemožné, proboha!
Vůbec neslyším co říkáš, Hammonde.
Tohle auto tu cestu nemůže v žádném případě vydržet.
To moje určitě ne. A proto...
Na rozdíl od Hammonda, já si Chile zamiloval.
Na chvíli přestalo pršet, krajina byla nádherná, a hlavně...
Ach můj Bože! Podívejte se jak je velký.
Vážně, podívejte.
Přísahám, že kondora jsem toužil vidět od svých 3 let.
Je to největší létající pták na světě, že? A tady je další.
Tak, to bychom měli. Slunce svítí, viděl jsem kondora,
v mém světě je vše v pořádku.
Bohužel jsem musel toho velkého, nádherného ptáka opustit,
protože na mě v hotelu čekal Hammond, aby na mě mohl spustit.
- Půlka čalounění upadla. - Opravdu?
Karburátor je zanesený, přestal pořádně fungovat.
Palivové ústrojí, vedení převodovky vše je kompletně zaneseno štěrkem, kamením
blátem a deštěm a půlka rychlostí nejde zařadit.
- A víš, co je příčinou toho všeho? - Bylo vyrobeno v USA v 70. letech?
To ta cesta, kterou jsi vybral, zabíjí tohle auto!
Hammond pak vybalil mapu a hrdě tvrdil,
že našel zcela nový způsob, jak se dostat do cíle naší cesty.
- Pojedeme zpět do Argentiny. - Proč? - Zamyslete se nad tím...
V Argentině byly pěkné silnice. Postupovali jsme rychle.
Tak se tam všichni tři přesuneme Skvělé, to je pokrok.
Musíme se o to alespoň pokusit. Vlastně ne, musíme to udělat.
Zpátky do Arg... Nedělám to příliš často,
ale ujmu se vedení.
Pojedeme zpět do Argentiny, najdeme pěknou silnici,
už víme, že tam jsou kvalitní.
Najdeme cestu přes Andy, kterou lze přežít
a pokračovat dál na jih, všichni dohromady.
Pak máme šanci přijet jako tým.
Nechoď pak za mnou s brekem, když se to nepodaří.
Další den jsme vyjeli za úsvitu.
A fakt to stálo za to.
Tohle je opravdu výjimečné ráno.
Je to jedna z největších výhod stárnutí.
Vstáváte brzy, a když vstanete brzy, máte možnost vidět svět v ranním světle.
Velitel Hammond byl však příliš zaneprázdněný, že si ani nemohl užít Chilského mlžného rozloučení.
Dobrá. To je Chile.
Abychom se dostali na lepší silnice v Argentině, rozhodl jsem,
že bychom se měli hned vydat přes Andy,
což se s mými kolegy příliš nedařilo.
Hammonde, ty naprostej, úplnej...
Proboha! Hammonde! Je tu ledovka.
Kdybyste uměli alespoň trošku řídit, neklouzali byste se tu jako idioti.
Možná to dělám trošku schválně. Prý limuzína, jo?
"Oh, je to šílené auto, zbláznilo se. Ano, je opravdu hloupé.
"Kloužu se po sněhu. Koukněte na mě, jak mi to jde."
Hammond nás ujistil, že jakmile se dostaneme přes hory do Argentiny,
vše bude v pořádku.
Ale to se spletl.
Ach Bože.
Jo, jasně, Hammonde, silnice v Argentině jsou fakt lepší!
Zatraceně.
To je vážně nepřijatelné.
A brzy to bylo ještě nepřijatelnější.
Hammonde, rád bych si s tebou vyměnil pár slov.
Jsou vlastně jen dvě, celkem sedm písmen a tři z nich jsou F [FUCK OFF].
No páni.
Jamesi, pokud teď řekneš, "Jeremy, tvoje auto není nudné,"
tak tě vytáhnu.
Jeremy, tvoje auto není nudné, vytáhl bys mě, prosím?
Ušlechtilý Němec pomohl odvážnému Britovi ze zákopů.
Velmi děkuji tobě, Jeremy Clarksone, i tvému zajímavému Porsche.
A tak jsme pokračovali dolů po Hammondově dálnici,
která byla otřesná.
Tohle? Je to jako valcha, série hrbolů za sebou
pokračující do nekonečna.
Ale ne, přišel jsem o dvojku!
Nicméně, mohlo by být i hůř.
- Co se děje? - Zapnuly se mi stěrače a ostřikovače
a motor chcípnul.
O nic z toho jsem nežádal.
Nikdy jsem nic takového neviděl.
- Motor opět naskočil. - To je fakt divný.
No tak pojeďme dál. Nakonec stejně dojde voda.
Tohle se stane, když se Hammond zvolí do vedení.
Bylo to úžasné, jako by to auto bylo posedlé.
Jeremy Clarkson a jeho strašidelné Porsche.
Přístrojovka září jako vánoční stromeček a motor se zastavil.
Posilovač... Ano, chcíplo. Porsche chcíplo.
Hammonde!
Silnice, kterou jsi vybral, zabila moje Porsche.
- Zabiju tě basebolkou. - Co je? - Kdybychom zůstali v Chile...
Přestaň zpochybňovat moje vedení. Toto není žádná naléhavá situace.
Vypořádám se se svojí zodpovědností.
A udělal jsem to hned...
..tím, že jsem odjel.
Tak, pojeď za mnou.
Jako vůdce jsem neměl jinou možnost, a věřte mi, ta zodpovědnost...
Opravdu mnou otřáslo, že jsem musel opustit muže v boji.
Abych byl upřímný, trochu se o něj bojím, protože Porsche 928
bylo notoricky známé svou složitou elektroinstalací
a svými elektrickými mouchami, jakmile dosáhlo určitého staří.
Jaké jsou Jeremyho šance, že to auto opraví?
Jednou si zapojil reproduktory,
v tom smyslu, že je zapojil vzadu do zesilovače.
Doma a věděl, který je levý a pravý.
Je to záhada, ale aniž bych cokoliv udělal, tak Porsche obživlo...
..více či méně.
Takže, stěrače nejdou zastavit, a budíky nefungují,
topení netopí, světla nesvítí -
ale mocný osmiválec je zpátky ve hře!
Nicméně, o kilometr a půl dál...
A teď je motor... O Bože. Co se stalo?
Co je to?
Držím klíč! Je venku!
Motor a startér se oba zasekly
a bylo možné je vypnout jen odpojením baterie.
Situace byla mnohem horší, než jsem si myslel.
Takhle by měl vypadat vršek tlumiče.
A tady ze strany vidíte, že dostal ránu od svého uchycení a trefil kabeláž,
která způsobila, že se celý elektrický systém zbláznil.
Asi se mi podaří opravit kabeláž a tlumič,
ale jaké škody to způsobilo ostatním elektrickým částem?
Například, svítí světla?
Je půl třetí.
Zbývá mi pět hodin denního světla.
Mezitím, dále po cestě, se May dovídal špatné zprávy o dnešním ubytování.
Moment, chceš říct, že budeme v blbym kempu?
Zavedls mě na strašnou cestu, horší než tu předtím.
Přišli jsme o jedno auto, zničil jsi mi Lotus
a ještě chceš, abych spal ve stanu?
Možná ti bude ráno chybět jedna stanová tyčka,
ale neboj, vím, kde bude.
- Strčím ti ji do... !! - Špatně tě teď slyším, Jamesi,
ale doufám, žes to pochopil.
Tohle způsobila Hammondova silnice mé elektrické kabeláži.
No jen se na to podívejte. Vypadá jako vnitřek ruky The Rocka.
A mně budou říkat orangutan.
Vůbec neví, o čem mluví.
Na konci bezútěšné jízdy
jsem byl postaven tváří v tvář nočnímu stanování
Celý den na hrozné cestě, zničil jsem si auto,
pravděpodobně jsme přišli o Porsche, zlomil jsem si páteř,
a pak mám postavit stan, než on dojde pro jídlo.
Nevím, jak ho postavit a on nemá absolutně žádnou páru o jídle a vaření.
Zajímalo by mě, jestli diváci považují Hammondovy
veselé, radostné manýry z Ross-on-Wye za obtěžující stejně jako já?
Tak, všechno je slepené, uvidíme, zda to nastartuje.
Tak a je to.
Já se zatím vracel do kempu s večeří.
Doufám, že má hlad.
Ahoj, ahoj!
Večeře je tu.
Ano!
- Maso. - Jasně, moc vtipný. - Tenhle vtip udělal Jeremy ve Státech. - Jasně.
Asi před sedmi nebo osmi lety - na což si asi zapomněl.
Tentokrát je to jiné, je to lepší! To, co si dáš... Ne, poslouchej
.. je tradiční, skutečné gaucho barbecue.
- To je celá kráva. - Ano, místí jedí hodně masa.
Postav stan, já jdu vařit. Bude to za chvilku. Tak pohni.
Dobrá.
Hlavní problém je sundat obal.
Po několika hodinách stahování byla Hammodova večeře hotová.
Při večeři jsme debatovali nad osudem našeho kolegy.
Pokud uslyšíme zvuk dvou... Nebo jednoho válce,
- ..tak je to pravděpodobně 2CV. - Ano.
Ale pokud to budou víc než dva, tak to musí být Porsche.
A co když se mu to nepodařilo opravit, protože je to blbec a...?
- Ale je to expert na elektriku. - Počkej, slyším motor..
Co je to?
- Je to ten nejnešťastnější chlap na světě. - Ale ne!
Ale ne! Opravdu jsem si... Opravdu jsem si myslel, že...
- Tak počkat. To... - Tady je!
Bude se sebou opravdu spokojený.
Pracoval jsem rukama!
Dobrý Bože. Opravdu?
Nerad to přiznávám, ale modlil jsem se, aby Porsche naskočilo.
Nechtěl jsem aby umřelo. To je vážně skvělé.
- Opravdu jsem si zašpinil ruce prací. - Co s tím bylo?
Musel jsem opravit elektriku, řídící jednotku motoru,
najít kus železa, přišroubovat ho ke karosérii a znovu k němu připevnit tlumič.
- No, skvělé. - Máte pro mě nějaké jídlo? - Máme?
Nějak si nevzpomínám, co je to za kus, ztratil jsem přehled.
V krávě je spousta věcí. To je... její malý kousek.
Máte nějakou zeleninu?
- To je zelenina? - Ano, párky.
Ale hlavně, vítej v našem malém kempu.
Kde je hotel, ve kterém dnes nocujeme?
No, jak jsem právě řekl, vítej v našem malém kempu.
Cože?
Jeremy šel spát docela naštvaný.
Takže, abychom ho rozveselili, May a já jsme vymysleli plán.
Tohle. Tak, já udělám tyhle části.
Jde o to, že mu to bude připadat úplně stejné.
Velký rozdíl to bude pro nás.
- To je docela dobré. - "Docela"?!
Vypínám to. Tak, co tam máš dál?
Ještě jeden na bok.
Zpřerážím vám každou kost...
ve vašem rozkroku.
Proč jste to udělali?
To je v pořádku, protože ty se koukáš na Esprit a Mustang,
a my se musíme koukat celý den na tohle.
Trochu jsme to oživili.
- Máš oblek? - Ano, mám. - Nechal sis ho ušít?
Řekl jsi, "Našijte mi tam zlaté nárameníky?
"Mohl bych mít Gay Pride podšívku?" Řekls to? Ne.
Ale nenutil bych tě koukat se na můj nudný oblek.
A my se musíme koukat na tvé nudné auto.
Teď koukáme na auto se stylovými linkami.
Vypadá spíš jako pětiletá holčička v maminčiných lodičkách.
Vypadá zajímavěji než předtím.
Proč nejdeš uhasit oheň... svým obličejem?
A ještě něco...
To je moje mapa!
- Jsi zproštěn velení. - Souhlasím.
Jakmile jsme vyrazili, počasí se začalo zhoršovat.
To se mi nelíbí.
A ve sněhové bouři jsem objevil další žertík mých kolegů
Co to proboha...?
Proč jste mi dali brzdové světlo na palubku?
No, možná bys chtěl sledovat své brždění.
Jo, vážně?
James a Richard jsou ten typ lidí, co pro legraci převrátí želvu na záda.
Ve skutečnosti mě trápily skutečné problémy.
Tachometr, otáčkoměr, tlak oleje, palivoměr,
teplotní čidlo, počítač kilometrů, nic nefunguje.
Hammondovo auto na tom nebylo o moc lépe.
Necítíte jakoby se něco pálilo?
Šestý den v Argentině jsme začali na další
z Patagonských nekonečných štěrkových cest.
112 km za sebou a neviděl jsem ani zatáčku, ani jiné auto. 112 km!
Země pro Mustang.
Protože to bylo celkem monotónní, rozhodl jsem, že bychom měli trochu zatáčet.
Tak jsem vymyslel plán.
Víte co to je, že ano?
- Vyschlé jezero. - Jo, to je.
BYLO to vyschlé jezero.
Teď v něm vidím závodní dráhu.
Jo.
Můžeme tu udělat kopii jakéhokoliv okruhu, a to také uděláme.
Proto jsem se rozhodl udělat kopii našeho oblíbeného okruhu,
Imoly.
Tak jdeme na to, teď vytvářím Tamburello.
Je dlouhá táhlá levotočivá.
Esíčko, asi tak. Krásná práce.
A je tu krásná zatáčka. Právě jsem udělal krásnou zatáčku.
Dobře, výborně.
Okruh je hotov.
Musím přiznat, že hotový produkt vypadal spíš jako placenta, než Imola,
ale všichni jsme se těšili na uspořádání inauguračního pouštního maratonu V8.
Proměním benzín v prach a hluk.
Za tři... Kolik kol?
- Ach. - 50? - Hodně.
Uděláme 100.
Tři, dva, jedna... Šlápněte na to.
Rychle přeřadit na dvojku.
A na trojku a už je mé vedení velící a vynikající.
Ty bastarde!
Myslí si, že jsi celé nudné. Pche, teď tedy nudné nejsi!
Jsem na vnitřku Jamese.
Sežer si to.
Hammond jede jako šílenec.
No tak, Stangu, no tak, kámo.
He-hee, to bylo... Ach!
Ty cesty... Ale ne, jedu špatně.
Hrdinský manévr mocného Mustanga.
To je James May a předjíždí.
Sakra a zatraceně!
Mám ho.
Ale ne!
V příští půl hodině docházelo k více předjetím,
než kolik zažijete za celou sezónu Formule 1.
Bylo to skvělé.
Jsme s Hammondem...
Ano, jsme bok po boku.
Největší všemocná bitva. Jako gladiátoři, ale trochu tlustší.
Ale, opravdu zeširoka.
Jo, to je Lotus Esprit - proslulý po celém světě
jako to nejnespolehlivější auto, co kdy bylo vyrobeno.
A podívejte se na něj.
Pěkná práce.
Nic nevidím.
Tohle je vytrvalostní závod.
To je třeba si zapamatovat, protože Mustang se rozbije.
A opravdu...
Sakra, to byla...! Zatraceně! Zatraceně!
Zavelel jsem zastavit, než se pokazí vše ostatní.
Ale už se stalo.
Ach můj Bože.
Věci, které chcete mít v karburátoru - benzín, vzduch, toť vše.
Nechcete tam mít kamení.
No, určitě byl čas zastavit.
- Remíza, shodneme se tak? - Ano. - Řekněme, že byla remíza. - Ano.
Pamatujete si, kde byla silnice?
- Odkud jsme vjeli na jezero? - Myslím, že odtud.
- Ne, to ne. - Přijeli jsme odtamtud. - Ne, nepřijeli.
Kopce jsme měli napravo, takže si pořád myslím, že tamhle.
Přes tohle jsme na jezero nejeli, ne?
Jo, ale mohli jsme to objet. Myslím, že jsme přijeli odtamtud.
Nemohl jsem souhlasit, a tak jsem se ujal vedení
a ostatním řekl, že mne mají následovat.
Říkám ti, že je to zpátky tamtudy.
Vím, že má nejlepší orientační smysl na světě...
Tohle byla chyba.
Hodně měkké tamhle, tadyhle, jeď, jeď, hodně měkké.
Tudy to nepůjde.
Normálně bych tohle v 928 nedělal, ale...
Nikdy jsem se necítil tak beznadějně ztracený.
Po mnoha hodinách jsme cestu našli,
ale naše cesta k ní byla zablokovaná zamčenou bránou.
- Ten plot je... - nekonečný.
- Tak ho povalíme. - Jak to myslíš, povalíme?
Prostě rozjedu Mustanga a splácnu ho...
-A pak necháš majiteli vzkaz? - Ano. A pár dolarů... Jde jen o kousek...
Hammonde, a co tam napíšeš?
"Promiňte, že jsme vám zbořili plot a nechali utéct všechna zvířata, a mimochodem, Falklandy jsou Britské."
Měli bychom ploty opravovat, ne je bořit.
- Hele, má mapu. - No hurá. Jsme zachráněni.
Dobře, podívejte.
Blížíme se... Jsme... Jeli jsme na poušť kvůli závodům.
Takže jsme sjeli z cesty někam sem.
Nemůže to být víc než 20 kiláků do Tres Lagos.
A seženeme nějaké kleště.
- 20 kiláků? - 12 mil. - To bychom došli. - To bychom došli.
- Já neujdu 12 mil. - Co jiného navrhuješ?
- Ne. - Ne. - Ne. - Ne. - Ne. - Ne. - Ne.
Je mínus jeden. Jsem alergický na chůzi.
Jenom... ne.
Ty koně v Barmě byly jako Caterhamy. Tihle jsou jako Fordy Granada.
- Jak to můžeš vědět? - Protože tak vypadají.
- Nevypadají. - Vypadají. Prostě nasedni.
- Ahoj, koni. - Hola.
Ahoj, koni. Budu ti říkat Burgře.
To nebylo dobré.
Jsi v pořádku, kámo? Jsi v pořádku?
Zůstaň v klidu, zůstaň v klidu. Jsi v pořádku?
Jenom zůstaň v klidu, zůstaň v klidu, v klidu. Jen sis vyrazil dech.
Takže myslím, že asi půjdeme pěšky.
Jamese jsme zanechali v rukou našeho lékaře
a s Hammondem vyrazili na dlouhou pěší cestu do města,
což nám poskytlo čas na rozmluvy o mnoha věcech.
Nejpodivnější bylo,že se to oodívalo nahoru a řeklo si: "Sakra, zblázní se a uteče."
Přibližuje se k pávovi, takže má zájem.
Vidíš, nesnáším oba...
- Drží masnou dietu. - Jo. Jo.
Což jim musí zničit tlustá střeva.
A když pak trávíš 12 hodin v sedle, pěkně je naklepáváš naplocho,
bude to jako projít víkem popelnice.
Ne, protože si myslím, že je krajně podivné, že šneci způsobují pstruhům hemoroidy.
Ve městě jsme našli obchod a koupili kleště.
A když jsme se vrátili, zjistili jsme, že si James zlomil tři žebra
a kompletně ztratil smysl pro humor.
Co si k čertu Clarkson myslel, jen navrhnout...?
Co jsem si myslel, že jsem ho poslouchal?
Koně jsou součástí venkova.
Venkov je na projíždění autem a koukání se. To je...
Ach! Bože!
Naštěstí se Clarksonovi brzy dostalo odplaty.
Ach, do...prkýnka.
Došel mi benzín.
To je ale z pekla štěstí.
Ne, není to benzín.
Netočí se.
Kontrolka oleje, nebo něco?
Myslím, že by to mohlo být něco okolo alternátoru.
Dnes to byl dlouhý den.
Omlouvám se vám diváci, že jsem nudný, a že mám auto, které perfektně funguje.
Krásný večer.
Tady je ten problém. Tohle BYL řemen alternátoru.
Se setměním jsem byl zpět na cestě, ale ne mimo potíže.
Shrnutí situace... Neměl jsem náhradní řemen k alternátoru,
tak jsem tam dal novou baterku, která se teď nenabíjí,
což znamená, že nemohu jet s čímkoliv elektrickým zapnutým.
Bez světel, bez vyhřívání, nic.
80 km od noclehu jsem dojel jednoho z mých kolegů,
ale moc mi nepomohl.
Hammonde, víc ti to nesvítí?
Jo, je to tak, víc nemám. Jenom jedno.
Já mám doslova nic, prostě nic.
Ale blbost, tohle pořád funguje.
Jo, jediné co nechci, je to tvoje vtipné brzdové světlo.
Promiň, je to teď méně než vtipné?
Hammond nabídl, že pojedeme vedle sebe, abychom využili jeho světla.
Když vystrčíš předek trochu před můj...
Vůbec žádný rozdíl.
A pak se setmělo úplně.
Tohle je zatraceně nebezpečné.
Zatraceně nebezpečné.
Je to ještě asi 30 kiláků k místu, kde dnes končíme.
Nevím, jestli v Jeremyho baterce ještě zbývá 30 kiláků. Téměř určitě ne.
Tomu říkám koncentrování se.
Jsem unavený, opravdu unavený.
A vystrašený.
Au! Sakra!
Sakra, to jsem nečekal.
16 km do hotelu.
S použitím "síly" jsem dorazil v jednom kuse
a ráno, poté, co James naskočil do svého Lotusu...
...jsme vyrazili.
Nemohl jsem večer auto opravit, protože, no,
jsme v tomhle městě kupodivu řemen nesehnali.
A palubní deska je neopravitelná.
Místo toho jsem si pohrál s Hammondovým autem.
Říkal jsem si, že to bude větší legrace.
Tys mi připojil na brzdový pedál klakson?
Ano, připojil.
Také sis našel čas na umístění klaksonu do interiéru vozu?
Ano, našel.
Ó, Bože!
Zatímco v autě Frankieho Dettoriho... (známý žokej)
Do prkýnka! Pardon, diváci.
- Hammonde? - Ano?
Dnes večer budeme ve městě... jmenuje se nějak jako Calafate
Prý tam je závod ve freestyle na trampolíně,
vítěz dostane 100 liber. (3500 Kč)
Tak to se přihlásíme.
- Také jsme přihlášeni na závod na prasečím hřbetě. - Výborně.
Brzy jsme začali být trochu vyvádění z míry pozadím.
Pro pána Jána, koukněte na to! O co jde?
Museli jsme zastavit a dopřát si chvilku.
Podívejte se na to. Prostě koukněte na to.
- Opravdu nádherný výhled. - To je.
- Vlastně jeden z nejlepších. - To jsou kulisy.
Ty hory, musí být... nikdy jsem o nich neslyšel, ale jsou...
No, jsou to Andy.
- Cože? - Mohl bys to jen vyfotit a ukázat mi to? Bude to snazší.
- Ale, ne, došla mi baterka. Vyskoč.
- Pomůžeme ti. - I při nejlepší vůli je to idiotský výraz.
Nikdo z auta nevyskakuje.
- Vyskoč. - Nikdo z auta nevyskakuje, nikdo se nevznáší, nikdo neposkakuje.
- Je dost nevrlý. To lidem dělá ta bolest zad. - Ta ano.
- Uvrhuje je do špatné nálady. - Ano.
Zpět na cestě jsem začal přemýšlet o fotbalovém stadionu,
který bychom měli postavit na konci naší cesty.
Dostal jsem nápad.
Jaký?
Stavitelé se nezjevují v Porschích, nebo Lotusech nebo Fordech Mustanzích.
V jisté chvíli budeme muset naše auta trochu zdělničit.
Chápu. Dobře.
A to odpoledne jsme,
po skvělé jízdě po nádherných silnicích, dorazili do El Calafate.
Pardon. Zapojili mi to natrvdo.
A tam jsme našli, co jsme potřebovali.
Vypadá to jako dílna. Můžeme ji použít.
A dát se do práce.
Nefunguje to.
"Largos." (dlouhý)
"Gruesos." (tlustý)
O 24 hodin později byly naše úpravy hotovy.
Vpředu jsem opravil řemen alternátoru
a přidělal tyhle pruhy, aby mne May s Hammondem
přestali nazývat obchodníkem.
Vzadu jsem byl trochu radikálnější.
Přizpůsobil jsem svou 928 na... "jakoby" pick-up.
K čemu je proboha všechno tohle?
Světla. Měl jsem s nimy problém, tak jsem se mu věnoval.
Proč jsi, s tak obrovským autem, namontoval výztuhy zvenku?
Jo, exoskelet. Protože, prostě, zbude uvnitř víc místa, ne?
Akorát jsi své už tak dost velké auto
- ještě zvětšil a namontoval jsi spojler... - Jo. - ...zezadu...
- Jo. Pořád ho mám. - Byl jsi s ním v aerodynamickém tunelu? - Ještě ne.
A pak... - Pro krásu! - Já vím!
Je to ta nejlogičtější věc na světě, když se nad tím zamyslíte.
Také jsme s Hammondem zvýšili světlou výšku našich aut,
což je víc, než udělal James.
Podívej, tady jede.
Ehm... Co... Co vlastně udělal?
Je to, ehm...
Neudělal nic.
Můžeme to ve střižně zrychlit, ne?
Půjdeme pomalu a pak to zrychlíme.
- Ahoj, Jamesi.- A teď zpět k normální rychlosti. Co jsi dělal?
No, z větší části jsem si dával horkou a studenou koupel
pro zmírnění bolesti kostí.
- Jamesi. - Jo? - My udělali pick-upy.
Ty jsi neudělal vůbec nic.
Jak povezeš některé zásoby a nástroje, které potřebujeme?
Aha.
Aha co?
Tohle je geniální.
Aha, chápu!
Cože, za tímhle? Vážně?
- Hleďte. - Tažné zařízení, jo, vidím, takže tohle je tvůj přívěs.
To je můj přívěs.
Takže jsme všichni připraveni a já budu vepředu,...
- ..protože jsem si vybavil auto navigací. - Vážně?
Žádný z budíků už nebude nikdy fungovat,
je to tam kompletní elektronický mišmaš.
Chápu!
Při výjezdu z města
nastalo pár nehod s Jamesovým přívěsem.
Paráda. Teď, když má James přívěs, můžeme do něj bourat...
- Au. Není to vtipné. - Promiň!
..aniž bychom poničili jeho Lotus.
Otrávíme ho, ale nezničíme Lotus. Obě strany spokojeny.
A na řadě je Hammond.
Je to jako tenis!
Ale na dálnici jsem zjistil, že ne všechny mé úpravy dopadly dobře.
Nezlepšil jsem moc výhled dopředu,
protože před čelním sklem mám trubku.
Takhle je to lepší.
Ale moje navigační úprava pracovala dokonale
a jako výsledek jsem byl schopen navrhnout plán úspory času.
Dobrá, jsme tady.
A musíme sem do Ushuaii - nejjižnějšího města na světě, ano?
A tady je silnice. Podívejte - je to asfalt, štěrk, asfalt,
štěrk, trajekt, do Ohňové země, zpátky do Argentiny
a pak celou cestu až tam, jo?
Myslím, že jsme už dokázali, že Porsche zvládne všechno,
- ..co si Patagónie připraví. - Počkej chvilku, nedokázali, ne?
- Dokázali jsme opak. - Je tady. - Rozpadlo se.
Porucha jedné součástky zavěšení, toť vše, což rozbilo elektriku.
Jenom zavěšení a celá elektrika...
A pak odešel řemen alternátoru...
- Neřešme, čí auto se rozbilo nejvíc. - Protože je to tvoje.
Abychom se tedy shodli, všichni tři jsme se sem dostali.
- Jo. - Ano. - A já mám návrh.
Punta Arenas.
Ne podívejte, vážně, je to skvělé.
Cestou do Ohňové země musíme použít trajekt.
Protože je to ostrov. Navrhuji jet sem. Punta Arenas.
- Aha, chápu. - Jo?
Nalodíme se tam na trajekt, bude to sice dál
a do Ushuaii se pak dostaneme tudy.
- Trajekt. - Trajekt. - No tak dobře.
S odsouhlaseným plánem jsme dřeli dál.
Pojedeme do Punta Arenas, chytíme loď,
přijedeme do Ushuaii, postavíme stadion, zahrajem si fotbal, procvičíme diplomacii.
Co by se mohlo pokazit?
Jak se ukázalo, tak úplně všechno.
Ale prozatím jsme znovu mířili do Chile a Punta Arenas.
A po mnoha kilometrech natřásání,
si Porsche vymyslelo další chybu.
Jak pravděpodobně slyšíte, mé střešní okýnko se částečně otevřelo
a nechce se zase zavřít!
A protože jedu proti větru, je tu celkem hlučno!
Ach Bože. Prosím!
Nakonec jsem ale přišel s geniálním řešením.
Ano, to ten problém vyřešilo.
Pokud jste se právě začali dívat...
No, nejde to vysvětlit.
Mírně to brání našemu pokroku, pokud vám nevadí, že to říkám.
Ten chlapík, který předjíždí náš konvoj
bude asi trochu překvapen. Ale, ehm... pardon.
Brzy jsme dorazili na hranici, kde jsem střešní okénko opravil
a Hammond si pošpásoval se zadkem svého Mustangu.
A pak jsme byli zpět v Chile.
Právě jsem minul nejúžasnější dopravní značku.
Bylo na ní napsáno Fin del Mundo.
Neboli Konec světa.
Míříme na konec světa.
Nakonec naše skvělá, nádherná, magická auta
dojela do přístavu Punta Arenas,
a před naloděním na trajekt do Ohňové země
jsme se rozhodli nakoupit pár věcí pro náš fotbalový stadion.
Koláče, pivo, branky, rohové sloupky, trofeje.
A potřebujeme 3, nebo 4 bývalé fotbalisty ve studiu,
aby o fotbale mluvili.
V centru města jsme se na nákupy rozdělili.
Rád bych se vyhnul vylézání z auta, protože mám bolavá záda.
Vypadá jako asistent prodeje.
Dobrý den.
Máte drahou tetu?
Ten pán tvrdí, že to není pravá tráva, ale umělá. To by jeden neřekl.
Promiňte.
Gól!
Dobrá, co ještě potřebuji?
Brzy bylo nakupování hotové.
Rohové vlajky, mám krabici, cement, kladivo, dobře.
Umělý trávník, pivo, pivo, pivo.
Co je tohle?
Jo tohle? Tohle, pánové, je skvělé. Přesně to to je.
Tohle je trofej pro vítězný tým našeho fotbalového zápasu.
Je to zarážející a jsem rád, že je to trofej,
protože jsem myslel, že to je dárek pro mne.
Vlastně, ten jsem ti taky koupil.
Vím, že tam, kam jedeme, je velká zima,
takže musíš zůstat v teple, a tak jsem ti koupil tohle.
Ale neříkej. No děkuji ti moc.
S Richardem jsme něco koupili i pro Jamese.
Na připomínku této mimořádné cesty, na kterou jsme se vydali.
Cože?
- Ale vážně... - Protože víme, že máš rád koně.
- No, díky chlapi. - Mám teplé světlo.
S naloženou trofejí...
- Tak jo. - Opatrně, opatrně.
.. jsme zamířili do přístavu.
Jasně, trajekt.
A jak pěkně ta kocábka vypadá.
Protože chtěl kapitán chytit příliv,
rychle jsme se s Clarksonem nalodili.
Ačkoliv...
Ne, má... Ne, zkazil jsi to, ještě než jsi vyjel Jamesi.
S tím přívěsem se špatně couvá. Proč se ne...?
Ne. Je trochu... Trochu kličkuje.
Tak když ho chytí...Ne.
Ne.
Všichni tihle lidé, řidiči náklaďáků...
diví se, proč máme zpoždění.
- Ano, ano. - Ano. - A je to. - Ano.
Jamesi, vezmi to... Ne, pomalu, pomalu.
Jamesi, pomalu levou dolů, levou ruku dolů.
- Narazil do lodě. - Jo.
Stmívalo se a přiliv už byl pryč, ale James to konečně zvládl.
Jo, vidíte...
Dobrá práce, kámo. Bylo to neobyčejné.
Opravdu nejlepší hodinu a půl dlouhá zábava,
jakou jsem po dlouhé době zažil.
Viděli jste to?
To je nejjižnější cíp amerického kontinentu.
Přesně tam.
- Je to významné místo světa, že ano? - To je.
Nebyla to nejpohodlnější cesta v historii,
ale další ráno jsme na to zapomněli, když východ slunce
odhalil velkolepé ostrovy Ohňové země.
Nicméně se vyskytl problém.
Z politických důvodů nemůžeme do Ushuaii touto lodí.
Z jakých politických důvodů?
No, všechny tyhle ostrovy patří k Chile,
- ale Argentina si myslí, že jsou její. - Ne! - Já vím!
Ať tak nebo tak, kapitán velmi laskavě řekl, že nás vyhodí tady,
- ..a pak je tam cesta, vidíte ji? - A jo, tamhle je.
Která vede do Ushuaii.
Bohužel z geologických důvodů nemohl trajekt přistát u cesty.
Takže nás kapitán vysadil kilometr dále po pláži.
Jdeme na to.
James May je v Ohňové zemi.
Zabírám tuto zem pro Norfolk a pojmenovávám ji Pláž Lotus.
Ó ano!
Ju-chů! Jedeme do Ushuaii.
Zatraceně.
Ehm, chlapci, Lotus uvízl na Pláži Lotus.
No páni, to je obří díra!
Když to rozbijeme na kousky, můžeme použít laťky...
Jo. A vyrobíme vyprošťovací rošt, abychom ho z toho dostali.
Koupil jsem krumpáč někde tam je - a ten je výborný. Tady je.
- Dobře, ty uděláš lana, připraven? - Počkat, počkat.
Počkat, počkat, počkat, počkat, počkat.
Nejdřív to vyndej z přívěsu...
Ne, ne, proč bych to dělal? Tohle je správná výška.
Počkat, počkat.
- To není vhodný nástroj na... - Stop. - Můžeš to zdvihnout.
- Pořád tam máš plastový ochranný obal. - No jo.
- Jenom ty laťky ničíš. - Teď nepůjdou použít.
Když to dáš na zem a zapáčít koncem,
- ..můžeš je vypáčit a sundat. - Přesně.
Tak a dost. Už nepomáhám. Víc toho nezmůžu.
TOHLE opravdu nepomůže.
Rozhodl jsem se je v tom nechat a jet napřed.
Jaký to naprostý...
Jo, jo, jo.
Na tři, dva, jedna a jeď.
A jsme venku.
Vepředu, poté co jsme objeli zřejmě zbytečný dřevěný plot,
se objevil problém.
Ach Bože, podívejte na to.
Masivní balvany.
Přes ten to nepůjde, přes ten to nepůjde.
Hammonde, podívej tam dolů. Podívej na ten další kus.
Přes nic z toho to nepůjde.
Naštěstí jsme měli na korbách spoustu věcí,
které se daly použít pro další postup.
Jauvajs!
Trochu doprava.
Docela dost doprava! - Ne, ne, ne,... - Co je?
A sakra!
Tři, dva, jedna, a jeď.
Ne, to vůbec nepomáhá.
- Teď doleva, úplně doleva... - Myslíš doprava? - Pardon, úplně doprava.
Zdvihnout.
Ó ano!
Za pět hodin jsme postoupili o pouhých 200 metrů
a naše auta dostávala tak zabrat...
To je spojka.
.. že jsme si vůbec nevšimli stoupajícího přílivu.
Ach Bože.
Hammonde, jeď. Jamesi, uhni z cesty.
Objeď mě.
Vepředu se pláž natolik narovnala,
že by nás příliv brzy úplně odřízl.
Co jsme potřebovali víc, než kdy předtím, byla týmová práce.
Je mi to líto, teď je to každý za sebe. Situace je docela nebezpečná.
No tak, Porsche, prosím, prosím, prosím, prosím.
Sakra.
Ale proboha.
Udělalo mi to díru do dveří.
Příliv se zvedá rychlostí 10 cm za 10 minut.
Mezitím vzadu, kde nás Jeremy nechal...
Tohle mi úplně odrovná spojku, když si nedám pozor.
No tak!
Prosím pohni se, Porsche, prosím pohni se.
No tak, ano, jsi skvělé auto.
No tak.
No tak, Porsche, no tak.
Pokračuj.
Ach Bože.
Promiň, tohle je opravdu brutální.
Nezastavuji. Když zastavím, tak se zahrabu.
Mám defekt, pochroumanou spojku...
Přesně včas jsem dorazil k úžině.
No tak, no tak, skrz moře.
A o pár chvil později se ke mně připojil Hank B Hammond. (náklaďák z hry Mafie)
Dobrá, zbývá už jen Lotus.
Budu překvapen, když tohle zvládnu.
Ó ano!
Ovšem, jak je v dnešní době zvykem, tak v televizi všichni všechno zvládnou,
ale tohle je Top Gear... takže jsme to nezvládli.
James proto zaparkoval auto nad značkou vysoké vody,
kupodivu zamkl
a rozbili jsme tábor, který pro jednou nebyl tak špatný.
To je ale výhled.
Je to ohromující. Je to ohromující.
Myslím, že na tom se musíme všichni shodnout.
Ohňová země je nejkrásnější místo na zemi.
- S tím souhlasím. Jo. - Rád to přijímám.
- Co budeme mimochodem jíst? - Bobra. - Cože?
Bobra. Je to tu bobry zamořeno, vážně.
V roce 46 tu Peron vysadil 25 párů bobrů.
A teď jich jsou stovky tisíc.
Polovina lužních lesů okolo, polovina,
padla na oltář bobrů.
Protože bobři mají rádi tvrdé dřevo.
A bobr se dá jíst?
- To ti řeknu za minutku. - Jeden kámoš říkal, že ano.
Co je to za kámoše?
- Já mu nevěřil. - Tak to zkusme.
Jsem si celkem jistý, že nemám bobra rád.
Já sním cokoliv, jak víte. Kousek ti ohřeji, Hammonde.
Byl to úžasný večer
a po západu slunce se ještě zlepšil.
Příští ráno jsme za odlivu zachránili Lotus
a vyrazili na závěrečnou část do Ushuaii.
Nicméně, naše auta byla hodně poničená útokem pláže
a také tu byl další problém...
Hodně věcí, které jsme koupili v Punta Arenas jsme použili,
abychom se dostali z pláže.
Tohle je přívěs Jamese Maye. Vše, co mu zbylo.
Kus dřeva, trakař a plyšový koník.
Nálada byla ale výborná, když jsme dorazili k závěrečnému pohoří.
Skoro jsme cítili vítězství.
To je krása, že? Zatím nejkrásnější scenérie.
Jeremy a já jsme však byli příliš zaneprázdněni na to,
než abychom si užívali výhled.
To je vončo. Ano!
Rychlostní zkouška.
Zatočit... přidat plyn...
Trochu ulítne kufr, a volantem na druhou stranu.
Jo, jde mi to dobře.
Ne, ne, ne, ne.
- Zdá se, že mi rallye moc nejde. - Mám důkaz, že ani mně to moc nejde.
Oba jsme zapadli.
Ale naštěstí jsme měli správné vybavení
pro takovou mrazivou nouzovou situaci.
Bobr, kterého jsme včera snědli a z jehož kožešiny jsme si vyrobili šaty...
se teď bude hodit.
Bobří palčáky.
- Ten koberec, který s sebou vláčíš... - Ano.
Mohli bychom ho použít, ne?
- Je neuvěřitelně těžkej. - Já mám špatný záda.
Tak ho pojďme vyndat.
Koberec vyndáme, dáme pod pneumatiky
a pak budeme moci odjet.
Jdeme na to, ouki-douki.
Tak, Hammonde, mám to, jdi na stranu.
- Ze dveří? - Uhi. - Mám se teď otočit?
- Protože Tě tu už nechci. - Dobře.
Měl jsem ten zámek vyměnit, a zahodit klíč,
kdybych jen tušil, že se vrátíš.
Ano, stále stejná písnička.
Polož to na zem.
Nejde to položit! Nejde to dát dolů!
A kruci!
Bohužel, koberec vůbec nic nevyřešil.
A pak jsme uviděli proč.
Jedno kolo je rovně, druhé ostře doleva.
Pro pána Jána!
Něco velkého prasklo v podvozku.
Kdy naposledy jste někdo viděl 2CV?
Po vyhodnocení situace jsem se vykopal,
pustil rádio naplno a odjel.
"Je to smutná, tak smutná"
"Tak smutná, smutná situace"
"A je stále šílenější..."
Promiň.
Tři, dva, jedna. Jdeme na to.
Poté, co jsem si odstranil svého kolegu z cesty,
jsem odjel také.
A brzy jsem Clarksona dojel.
Takže, kolo mu upadlo v Bolívii z Landcruiseru,
ze Subaru v Tanzanii,
a také z Mustangu tady.
Společným jmenovatelem všech těchto upadávajících nehod je řidič.
Opravdu věřím, žs Hammond skončil. Tutově skončil.
To auto by bylo opravitelné...
doma v Anglii, ale tady ne.
A poté, co jsem sundal kolo, jsem to viděl stejně černě.
Tohle je pachatel.
Konec táhla uchyceného zde určující natočení kol
a je vidět, že konec je fuč, ušmiknutý.
A nic nenaznačuje tomu, že by se to stalo, kdybych nenarazil do té ledové stěny
James a já jsme se blížili k poslední hranici,
zpátky do Argentiny.
Ale když jsme k ní dorazili, nemohli jsme si nevšimnout, že je to řeka,
a něco důležitého chybí.
Proč tu není most?
Za posledních 24 hodin jsme narazili na pár problémů,
ale tohle je největší z nich.
Jak je to hluboké?
O hloubku ani tak nejde, spíš...
Hele to bahno, určitě bychom tu zapadli.
Podívej...
Někdo tudy jezdí, podívej na ty stopy.
Ten náklaďák tudy určitě musel projet, aby se tam dostal.
Dobré odpoledne!
Jak se španělsky řekne, "Mohli byste s tím náklaďákem zajet sem,
"a naložit naše auta?"
- Hola... On odjíždí. - Ach Bože.
Vypadalo to až příliš dobře na to, aby to byla pravda.
- Ne, počkat. - Počkat. - Momentíček.
Možná se tím živí. Dělá převozníka.
Je to převozní náklaďák. Řekl bych, že je to možné.
Pokud je to přívoz, tak se s vodou moc nekamarádí.
A ani nemají moc promyšlený systém pro nakládání aut.
Nejsem si jistý, že chci Porsche naložit na tohle.
Jeď!
Ach, Bože. Uvízl jsem.
Ach, Bože.
A co když nebude kde ho na druhé straně vyložit?
A co když nebudu moci vystoupit? Ach, můj Bože!
To je tak rozkodrcaný.
Jeho hloupé auto je na náklaďáku.
Jsme v řece!
To je hloubka! Hluboká, hluboká, hluboká řeka.
Tak, jsem na druhé straně. A jak se dostanu dolů?
Jak se dostanu dolů?
Eduardo Stobart na to myslel - a poté, co mě vyložil...
.. se vrátil pro Jamese.
Jsem tam.
Ale bohužel na náklaďáku nezbylo místo pro jeho přívěs.
Beru Zlomzáda s sebou do auta.
A jedeme!
Neřekl jsem mu, že mám v háji záda.
James byl něžně vyloděn na břehu...
Oukej, dá se se říct, že jsme určitě oba v Argentině.
A pak nás vyrušil známý zvuk.
Je to...?
To nemůže být.
Jen tak lehce se mě nezbavíte, chlapci.
To je Mustang.
Jak se mu to kruci podařilo opravit?
Bohužel, Hammond pak poněkud pokazil majestátnost svého příjezdu.
Zapadnul.
Zapadnul jsem.
- Jeremy a Jamesi, to jste vy támhle? - Ano, to tedy jsme.
Přejeli jsme přes řeku a teď jste v Argentině.
Haló, jak se dostanu přes řeku?
Projedeš jí. Je to brod.
- To není brod, ale řeka. - My to dali, brnkačka.
Bohužel protože Hammond zapadl v bahně,
museli jsme požádat místního bagristu, aby jej vyprostil.
Mohl byste... na druhou stranu a pak táhnout?
Ano.
Díky mé úžasné mimice ten milý pán brzy vyrazil.
Hammond si myslí, že jsme tu řeku přejeli.
Za pár minut bude poněkud překvapen.
No, začínám si myslet, že to nebyl úplně dobrý nápad.
Sakra, je to hluboké.
Sahá už ke dveřím? Ano, už je u dveří.
Teče mi sem voda.
V autě mám hodně vody.
Jestli uvidí ten náklaďák...
Tak bude docela naštvaný. Možná bysme se měli schovat.
Z auta mi teče docela dost vody.
Kde jsou?
Měls vidět Jamese, jak jel přes řeku. Vodu měl až u oken.
Na to, že jste projeli řeku, je máte zase nějak od bahna.
Druhý den jsme vyrazili brzy a Hammond si dělal starosti
o kvalitu svých oprav.
Doufám, že ten svár vydrží.
Jestli ne, tak skončím v kotrmelcích.
Nebe, země, nebe, země, nebe, řev.
Ale do Ushuaii zbývalo jen pár kilometrů
a místní tým specialistů už začal budovat základy pro náš stadión.
Použili přepravní kontejnery, které vytvořili základní kostru,
plus jsme přistavili pár fotbalových aut pro Argentince.
Pak jsme se ale doslechli, že o kus dál probíhají protesty proti naší návštěvě
a producenti rozhodli, že bude nejlepší, když se schováme v nedalekém hotelu.
Ushuaia
Kdo jsou ti lidi na parkovišti, znáš je, Jamesi?
Ne. Už jsem je viděl, ale nevím, kdo to je.
Hodně se zajímají o auta kameramanů
Co je to?
Nevím, odkud ti chlápci přišli, ale směřují sem.
Jdou dolů dopředu.
Kdo je to? Jdou sem?
Jamesi, schovej obličej.
Poslali auto s vlajkou a dalšími věcmi.
Ve vstupní hale jich teď musí být tak 10 nebo 15.
Mluvil jsem s vedoucím... Je trochu..
Není toho moc, co může udělat,
takže bude nejlepší, když zůstaneme ve svých pokojích
Takže, věc se má takhle.
Jsme zavření v pokoji, ani nevím, čí je... ale není náš...
Venku je gang...
.. nacionalistů, kteří věří, že Falklandy patří Argentině,
nemají rádi Brity a jsou teď v hotelu.
Jsme tu zaseknutí a nevíme, co se bude dít.
Protestující se skládali z veteránů války o Falklandy a jejich společníků,
kteří tvrdili, že pokud nepřestaneme natáčet, budou nám dělat potíže.
Příjezd policie nás utvrdil v tom, že se nejednalo o žádné plané výhružky.
Vedoucí veteránů nás obvinil, že jsme dali na Porsche falešnou SPZ,
která záměrně připomíná válku o Falklandy.
Naši producenti se snažili vysvětlit, že není falešná
a že na fotbalový zápas bude vyměněna, ale nikam se nedostali.
Máme teď schůzku s policií.
Říkáte tedy, že bychom měli z Ohňové země okamžitě zmizet?
Rozhodně.
Nařizují nám, abychom opustili Ohňovou zemi, ano?
Ano, chtějí, abychom všichni odjeli.
Právě nám nařídili opustit Ohňovou zemi, což vlastně znamená, opustit Argentinu.
Ale přitom jsme se za celou cestu nesetkali se žádnou nenávistí.
Všichni k nám byli milí, byli okouzlující.
Vše, co jsme chtěli, bylo přijet sem a hrát fotbal,
a co se nestalo...
Producenti řekli, že zorganizovat odjezd tak velkého štábu bude trvat nejméně 24 hodin,
ale i přes přítomnost policie nám veteráni řekli, že dav už je na cestě
a že hrozí násilí, pokud nezmizíme před třetí.
Tak, lidi, každý vemte kus vybavení. Každý něco, jasné?
Dostaneme doprovod?
Mezitím jsme my tři, hlavní cíl zloby, byli stále zavřeni v pokoji.
Celou cestu jsme si hráli na Butche Cassidiho a...
- No tááák. - Tohle je Butch Cassidy v reálu.
Lidi, všichni do aut.
Naložili jsme 4 tuny vybavení do aut,
a všech 31 lidí vyrazilo směrem k městu.
Máš je hned za sebou, Gave.
Drže se u sebe.
A brzy se setmělo.
Všichni zachovejte klid.
Hlavně aby se kolona pořád hýbala.
Policie je měla doprovodit 300 km
k hraničnímu městu San Sebastian, kde překročí hranici do Chile,
a protože požadavky protestujících byly splněny,
štáb doufal, že jsme byli z nebezpečí venku.
Ale po chvíli si všimli, že nejsou sami.
Motorky za auty. Motorky za auty.
Zastavují a dívají se dovnitř.
Hledají Porsche.
Blíží se stříbrné auto, přibližuje se zezadu ke koloně.
Všichni zavřete okna a zamkněte dveře.
Na jediné silnici, uprostřed země nikoho, bez mobilního signálu byl štáb pronásledován.
Budou agresivní.
A pak, kousek za městem Tolowin,
řekla policie autům z konvoje, ať zastaví u krajnice a připraví se na útok.
Musíme jet co nejrychleji, ať si říkají cokoliv.
Jesltli máte svetr, dejte je na okna a zavřete je, ať se chráníte.
Ať se děje cokoliv, nezastavujte.
Při vjezdu do města na ně čekal dav.
Spousta lidí nalevo, spousta lidí nalevo.
Sakra, koukni na to.
Ano, to je hodně lidí.
Kruci, jsou všude.
A byli organizovaní.
Vpředu nás zpomaluje náklaďák. Náklaďák blokuje pravý pruh.
Jedeme příliš pomalu, schválně nás zpomalují.
Jdou ven.
Prvních pár zásahů bylo vajíčky.
Ale pak přišly na řadu kameny.
Házejí kameny, házejí kameny.
Něco na nás přistálo.
Krucinál jeď, jeď!
Jste v pořádku? Koukněte na ty lidi.
Záběry z Youtube
Pokračujte, nezastavujte.
Pozor, pozor na pravé straně.
Jeď doleva, doleva. Pokračuj, pokračuj.
A teď rychle doprava, rychle doprava.
Pokračujte.
Klid, klid, doleva.
Ať kolona nezastavuje, pokračujte.
Pusťte Karla před nás.
Záběry z Youtube
Máme rozbité čelní sklo.
Prošli nám kameny bočním oknem.
Mě trefili, ale jse v pohodě.
Za městem lidé ze štábu, z nichž dva byli zranění, zastavili,
aby opravili rozbitá okna.
Pomozte Danovi s tímhle oknem.
A protože byli magnetem na potíže
museli opustit Porsche, Ford a Lotus.
Lidi, honem, jedeme, jedeme.
Znovu v pohybu, směřovali k mnohem většímu městu, Rio Grande,
kde byl hlášen dav lidí čekajících v asi 300 autech .
Je nějaká jiná možnost?
Ne, není.
Nemůžeme zavolat na ambasádu?
Nemůžeme. Satelitní telefon nemá signál, ale zkoušíme to.
Obávaje se o svůj život, štáb opustil silnici
a jel směrem k hranici, kde jsme dříve překročili řeku.
Tahle hranice je zavřená. Víme, že...
..tam je kovová závora přes silnici na Argentinské straně...
a uvědomujeme si, že jí překročíme nelegálně...
..a na druhé straně je brána. Můžeme je přestříhnout.
S policejní eskortou za zády, která dávala pozor, zda dav neprohlédl lest,
dorazila kolona k řece, kde o pár hodin později
rozbřesk odhalil krutost útoku.
Teď tu ovšem nebyly žádné traktory, ani nákladní auta, která by nám pomohla.
Ale po mnoha hodinách boje se náš tým dostal na druhou stranu...
.. přímo do hřejivé chilské náruče.
Rádi vás vidíme.
My tři jsme se mezitím rozhodili ukončit tuto smutnou ságu
stejným způsobem jakým Butch Cassidy a Sundance Kid ukončili tu svou.
Mám skvělý nápad.
- Co? - Austrálie. - Austrálie?
- Ano, mají tam koně, na kterých se můžeš naučit jezdit. - Žádné koně!
Dobrá, poslouchej.
Důležité je, abychom si pamatovali, že až se odsud dostaneme...
- Moment, neviděli jste venku 2CV? - 2CV? Ne.
To je dobře. Na chvíli jsem si myslel, že jsme v bryndě.
Palte!
Překlad TGTT 2014 topgear.sovicka.net