Ahoj, jsem Rory Reid. Vítejte u Extra Gearu.
Jako vždy máme velký náklad exkluzivit Top Gearu.
Dnes večer vám ukážeme zákulisí reportáže o Rolls-Royceu.
David Coulthard a Daniel Ricciardo pojedou proti sobě.
- Poslední závod večera. - OK.
Neříkejte nikomu, že tu jsme.
Připojí se ke mně legenda E-Typu a průkopnický řidič Norman Dewis.
- Takže, Normane... - Přestaň škrábat ty převodové stupně.
Můj spolujezdec, Chris Harris,
je připravený vypustit další vůz na testovací okruh.
Chrisi, co pro nás máš?
Pod touhle pokrývkou je auto, které garantuji, všichni chtějí vidět.
Můžu říci jen, že je ze Stuttgartu
a motor má na špatném místě.
Tak se to dělá. Tohle je Extra Gear!
Nejprve chci pohovořit s Mattem a Chrisem o Irsku.
Je zřejmé, že pro tebe to Chrisi nedopadlo dobře. Čekal jsi,
- že bude veřejnost volit takhle? - No, myslím si,
Matt jel do Irska ve svém obleku prodejce. Byl jsi oblečený,
jako bys prodával Rolls-Roycey, ale neřídil je, mám-li být upřímný.
Jen říkám, Matte, jen říkám.
- Jo. - Byl jsi naplno v prodejním módu, že ano?
Jo, no, o to šlo,
tak nějak jsme rozhodli, že pojedeme-li v těchto dvou vozech,
novém a starém, obleču se přiměřeně tomu novému...
- Jo. - A Chris se obleče jako funky kapela ze 70. let.
- S čímž nemám problém. Jsem s tím celkem spokojený, Matthew. - Jo, bylo to v pořádku.
Zapomeňte na chvíli na oblečení. Promluvme si speciálně o tom autě.
Které je lepší, Matte?
Stará verze má... Chápu, co Chris říká.
Má šarm, má tu... patinu,
má rezavou stránku, která se mu, jak se zdá, líbí, já nevím.
Nová verze má skvělý motor,
je to dvanáctiválec se dvěma turbodmychadly,
je to super plyš,
má skvělé brzdy, má deštník ve dveřích,
má to tvoje deštník ve dveřích?
- Ne. - Ale nejsi úplný staromilec, ne?
Existuje staré auto, které se ti líbí?
Ehm, jo, líbí se mi stará 911.
Myslím, že se mi líbí, že je to auto,
které je pořád na silnici
a vyvíjelo se 50 let a já mám starou verzi...
Lepší než nová?
Ne, není lepší, než jsou nové.
Líbí se mi staré auto...
Ale nové se mi líbí víc.
Nechci auto, které smrdí jako cizí nohy.
Chci auto, které voní po mých nohách.
Dobrá, čas, aby nám Chris Harris ukázal, co tento týden řídí.
Díky Rory. Podívejme se pod plášť, no tak.
Dívejte.
Je to nové GT3 RS.
Nic víc ani říkat nemusím, že ne?
Sklapnu a budu řídit.
Díky Chrisi. Můžeš odejít udělat teď svůj předokruhový rituál.
Neboj, neřeknu jim v čem spočívá.
Rolls-Royce Dawn vyhrál volbu popularity v Dingleu
Top Gearu tohoto týdne.
Ale v této místnosti má také velké fanoušky.
Zajel jsem do továrny Rolls-Royce v Goodwoodu,
abych viděl, co dělá tohle auto tak speciálním.
No, tohle je lepší.
Příjezd do Goodwoodu s šoférem,
domova Rolls-Royce Motor Cars,
místa, kam chodí lidé, když mají hory peněz.
Nemůžu se dočkat, až se podívam dovnitř.
- Ahoj. Dobré ráno. Vítejte v Rolls-Royce Motor Cars. - Děkuji.
Tuhle věc poznávám.
Tohle je Rolls-Royce Silver Dawn z roku 1952.
Opravdu sloužil jako múza pro moderní Dawn.
Kdybych chtěl postavit zbrusu nový Dawn,
inspirován tímhle,
jaký je postup?
- Provedu tě a ukážu ti to. - Dobře, skvělé.
Tady cesta tvého opěvovaného Rolls-Royceu doopravdy začíná.
Kde s tím začneme?
Obvykle začínáme s vnější barvou.
Takže se možná podíváme na některé rychloformy.
- Rychloformy? - Rychloformy, jo.
Navrhli jsme formu, která je podle nás jakýmsi odrazem
karoserie našich vozů.
Takže když vezmeme, třeba, tuhle půlnoční safírovou
zkombinovanou s prémiovou stříbrnou.
Jo, to je dobrý začátek. To beru.
To je krokodýl?
Máme krokodýla, pštrosa.
Myslel jsem si na toho pštrosa, ale to možná ukousne z rozpočtu.
Jo?
Šel jsem hlouběji do továrny
abych se setkal s jejich slavným malířem boční linky.
Možná jste si všimli, že na mnoha Rolls-Roycech
jsou tyhle šipkovité rovné čáry běžící po celé karosérii.
Nedělají je roboti a nejsou to nálepky -
doopravdy je maluje, ručně, jeden člověk.
Chápu, že jsi tak trochu legenda, že ano?
Ehm... Tvrdí to, ano. Jo.
- A všechno děláš ručně sám? - Všechno ručně.
Těmito titěrnými štětci?
Těmito titěrnými štětečky, které jsou z veverčích chlupů.
- Veverčích? - Veverčí chlupy, jo.
Kousek udělám, a pak si to můžeš zkusit.
- Já? - Jo.
Jak řešíš chybu?
To asi budu potřebovat vědět.
Dělám je zřídka, takže nevím.
- Drž prsty nad křivkou. - Jo.
Umísti štětec do stávající linky, tak.
Mám z toho špatný pocit. Mám z toho špatný pocit.
- Není to špatné. - Je to opravdu... - Není to špatné.
Je to skutečný Rolls-Royce!
- A skutečná barva. - Vím, že je to skutečné. Jak si myslíš, že jsem se to naučil?
Nu tedy dobrá, jdu na to. Jdu na to.
- Děje se to. Děje se to. - Děje se to.
- Kdy mám přestat? - Pokračuj.
- Jak víš kdy přestat? - Pokračuj. Teď přestaň!
- Není to ale špatné. - Není to špatné.
- Není to špatné.
- Možná je rovnější než ta tvoje. - Jo, jasně!
Další na řadě je slavný monzunový test.
Všechna auta jím projdou, aby se ujistilo, že jsou 100% vodotěsná.
Tady to máme. Jsem obklopen tryskami, které se ke mně blíží.
A je to...
Prší!
A je neuvěřitelné, že když Rolls-Royce při monzunovém testu selže,
musí se vrátit na samotný začátek procesu
a všechno se musí sundat, přepracovat, předělat,
a pak se vrátí na další testy.
Úniky?
Vůbec žádné.
Pěkné, pěkné.
Když je auto připravené, bohatý nebo slavný člověk
si přijde do téhle místnosti vyzvednout klíčky,
dát si sklenku šampaňského
a čeká na svůj vůz.
Zástupce Rolls-Royceu mu předá tohle,
což má na sobě čudlík,
a když ho zmáčknu,
měl bych uvidět své auto.
Rafinované.
Tady je, zbrusu nový Dawn.
Čas vzít ji na projížďku.
- Lidi... - Díky Rory.
- Díky moc. - Rory, absolutní potěšení.
Jo, bylo to úžasné. Uvidíme se později.
Nemohu uvěřit, že mám zbrusu nový Rolls-Royce Dawn.
Nemyslíte si, že si myslí, že si ho může nechat, že ne?
Doufám, že ne.
Jo, samozřejmě, vrátím ho.
Neochotně jsem ho vrátil.
Když si koupíte Rolls-Royce, moc lidí to nevídá,
ale když si koupíte Rolls-Royce, zmáčknete na tom ovladači ten čudlík
a auto se vám ukáže,
otáčí se na podstavci, hraje hudba.
Je to trochu přehnané,
ale to divadlo je součástí toho, co dělá to auto tak speciálním.
A skutečně, podívejte na tohle, tady dole, je to vlněný koberec.
Je zhruba 4 cm tlustý.
Když si chcete sundat boty, usadíte se a relaxujete.
Navíc, podívejte na ty deštníky ve dveřích!
Naprosto geniální.
Před chvílí ho odhalil,
a je čas vypustit Chrise Harrise a Porsche GT3 RS.
Vezmi si ho, Chrisi.
Tahle věc je podle mého názoru alfou a omegou sportovních aut.
Jsem trochu drzý. Měl jsem si objednat turbo,
protože je bližším konkurentem F-typu,
ale chtěl jsem řídit na Top Gear trati RS,
tak jsem byl trochu drzý.
Tyhle věci se mi líbí.
Koukněte na to.
Ta rovnováha, ta rovnováha!
Ano!
Co tu máme?
Čtyřlitrový plochý šestiválec s 500 koňmi
zpívající za mnou.
V automobilové řeči nemůže být nic lepšího.
A co je nejlepší, 339 lb feet krouťáku (460 Nm),
sedmistupňová dvouspojková
převodovka s pádly.
Nové za 133 000 liber. (4,6 mil. Kč)
Ale zkuste si koupit ojeté,
budete potřebovat dvojnásobek peněz -
sledujte průjezd Hammerheadem.
Je to přetáčivé město, pokud chcete.
Neměl bych být takový magor, ale tohle auto je tak vyvážené!
A je to záhada Porsche, že ano?
Jak udělají tak špatnou fyziku tak dobrou na řízení?
Měl bych se nepokoušet každou zatáčku projet smykem,
ale nemůžu si pomoct -
Tohle auto se mi líbí.
Chtějí, abych něco zkritizoval, ale opravdu nevím co.
Možná, že bych si přál, aby mělo manuální převodovku,
ale nejsem si jistý, protože ta pádla fungují tak dobře.
Je to prostě fantastický automobil, ano!
A jsem v cíli. Rory, díky, že jsi mne nechal ho řídit.
Díky Chrisi. Myslím, že našel své vysněné auto.
Dříve jsme v hlavním programu
viděli Zenos v akci, ale co jste neviděli, byl britský
souboj v extra lehké váze mezi Davidem Coulthardem v Caterhamu
a Danielem Ricciardem v E10 S.
Tady je speciální a neviděný závod.
Závod šampionů olympijský stadion, Londýn
Poté, co skončil závod šampionů
jsme propašovali Chrise a Zenos na test na trati.
A našli jsme párek fanoušků Top Gearu,
kteří si chtěli dát závod.
Pánové!
Davide, Danieli.
Tajný zavod v extra lehké váze. Jste připraveni?
- Jo, jako vždy. - OK? Dobrá, poslední závod večera.
- OK. - Nikomu neříkejte, že tu jsme.
- OK. - OK? Díky, že jste se tu vyskytli.
Kombinovaný věk Caterhamu a Coultharda, 86.
- Kolik ti je? - 26.
OK, tvůj kombinovaný věk se Zenosem, 27.
Pánové, do aut, prosím.
To jsou australská pravidla!
Chtěl jsem ti potřást rukou.
Nyní prosím, znovu, nikomu to neříkejte.
Neměli bychom tu být.
OK, zbrusu nový britský extra lehký
proti staré škole - Zenos proti Caterhamu.
Pět...
čtyři...
tři...
dva...
jedna, start!
Nejsme tu.
Nikomu o tom neříkejte!
A Ricciardo vede.
Ricciardo je... o pět délek vpředu po prvním kole.
No tak, Davide Coultharde.
Coulthard to chce.
A dohání...
Páni!
No tak, Davide!
Caterham 360 R proti zbrusu novému Zenosu E10 S.
Tohle je ono. Coulthard ve smyku vnější stopou.
Zdá se, že si získal základ.
Poslední čtvrtina, poslední kolo.
A je to...
Zenos!
Díky, Davide Coultharde, ano!
Daniel Ricciardo, ano!
OK, Davide, stará škola Caterham, co myslíš?
Myslím, že to bylo úžasné,
jediná věc, která chyběla, byl řidič, ale...
A pak jsem si uvědomil,
když jsem se podíval do zrcátka, že jsem to já a říkal jsem si: "Aha, test reality."
- Ale je to úžasný mladý talent. - OK, Danieli,
jaké bylo tohle zbrusu nové auto,
zbrusu nový britský extra lehký supersport?
Abych byl upřímný, zapůsobil na mne.
Dobře seděl...
Jo, velmi zvládnutelný, dobrý výkon, velmi hladký.
Dobrá, no tak, jedeme, no tak!
Díky chlapi, no tak.
Pamatujte, nikomu o tom neříkejte.
A s tím zpátky do studia.
Úžasný materiál. Chrisi, co si myslíš o takových autech jako Zenos,
mám na mysli tahle extra lehká auta?
Jsou dobrá věc, nebo špatná věc?
Jsou skvělá, protože jsou esencí řízení a nadšení pro řízení.
Jsou nejčistším zážitkem z jízdy, proto jsou nádherná.
Ale nejsou to v podstatě lešení na kolečkách?
Trochu jednoduchá, tak trochu zbytečná.
Musíme ti otevřít mysl Rory.
Jsou úžasná, protože jsou jednoduchá
a vrací to na holé základy. Jsou lehká.
Když ubereš autu na hmotnosti, máš lepší zážitek z řízení,
- to víme všichni. - Dobrá, to je fér.
Dáme si zprávy. Zaujala mne koncepční studie BMW.
Jmenuje se Projekt iNext,
a je to v podstatě věc, která se asi nikdy nebude vyrábět,
ale je vyrobena z 800 trojúhelníků
a dovoluje autu měnit tvar a zvětšovat se.
Trochu příliš přitažené za vlasy?
Myslím, že je to neuvěřitelný... efekt, jak tak nějak nabobtná.
Je trochu... jako by tumescentní, jako by...
- Podívej na ty dveře! - Občas to znepokojuje.
Podívej na ty dveře, jsou úžasné. Beru to zpět, chci ho.
Zdá se, že ví, kdy přichází řidič. Co to znamená?
Hádám, že je nějak vnímavé, že ano?
Jo, asi, přijdeš k němu,
dveře se otevřou a můžeš se do něj nalít.
Ale jednu věc nechápu, a to jsou ta kola, podívej.
To není dobré na retardéry. Promiňte, ale je to k ničemu.
Nezapomeň, za 100 odteď retardéry nebudou.
Budou virtuální v tvé hlavě.
Stát ti je nasadí do hlavy.
A co tohle? Koncept Vauxhall GT.
- Líbí se ti? - Vypadá trochu jako čípek.
- Proč je tomu tak, Chrisi? - Je elegantní.
Ale podle mne to nikam nic neposunuje, protože tohle dělají od 60. let, že ano,
Opel, se svým GT. A víc se mi líbí ty staré oproti tomu novému.
- Máme obrázek toho staršího. - V pohodě. - Pěkný, ten je pěkný.
Připomíná mi starou Corvettu Stingray, je docela elegantní,
má v sobě také trochu Ferrari.
Navíc do něj dali litrový motor.
To je naprosto absurdní.
Zvládne 0-100 za méně než osm sekund, to tvrdí.
- Nepůsobivé. - Musíme tě posunout mimo velikosti Rory.
Ta i8, v které ses proháněl, má motor 1,5 litru.
Takže rozdíl mezi bytím v pohodě a nebytím v pohodě je 500 cc,
- je to tak? - Jo, to je pravda.
Vlastně pokaždé, když jsem na benzince,
někdo ke mně přijde a říká:
"No to je úžasné, jak velký má motor?"
A já na to: "1,5"
A je to tak trapné to říkat.
Tak nějak to musím obhajovat
a říkat jim, že z 0 na 100 to dá za 4,4 s a podobné věci.
Ať ti říkají cokoliv kámo, na velikosti záleží, OK?
Samozřejmě, že ne vždy se dostanou do výroby.
Zde je několik favoritů, které jsme našli.
Tohle je vysněné auto Ford X-2000.
Bylo myšlené jako nejlepší auto všech dob.
Je šílené jak peklo.
Je to vnitřek hlavy šílence, který si vzal LSD a dostal
tužky s tím, že má nakreslit auto.
Je nádherné. A také, podívejte na něj, má raketomety,
protože v 60. letech srážka s chodcem nic neznamenala.
Mohl jsi někoho zabít. Bylo to v pořádku.
No, vlastně, tenkrát
se něco hýbalo směrem k bezpečnosti chodců,
další auto vám to ukáže.
Tohle je Aurora.
Podívejte na ni. Naprosto odporná.
Ale ta lopatka vpředu má chránit chodce.
Takže když někoho přejedete, zamete jeho tělo,
takže nepřejedete přes něj.
- No není to vymakané? - Vypadá jako vousy.
Není to také to se systémem zabránění nehodě, kdy se otočí sedadla?
Otočí sedadla, když usoudí, že budete mít nehodu.
- A co se stane, když k té nehodě nedojde? Kde je řízení? - Koukáte na špatnou stranu!
To je jako s Volvem, kdy vás varuje, že budete mít nehodu, nebo si to myslí,
ale když vás to otočí, tak jste v podstatě stejně mrtví, že?
Podívejte na ten obličej, nepřipomíná vám to postavičku z filmu Auta od Disneyho?
Podívejte na ten šklebící se obličej.
Společnost, která ho vyrobila zbankrotovala, protože vyrobit prototyp stálo 30 000 dolarů (720 000 Kč)
- a měli to. Konec hry. - Myslím, že je vidět proč.
Dobrá, představme člověka, který je skutečným průkopníkem řízení.
Měl jsem tu čest se s ním setkat na reportáži o F-Typu tento týden.
Prosím přivítejte Normana Dewise.
Normane...
Norman se mnou vyjel před chvílí na testovací okruh,
že ano? A zajeli jsme pár kol.
Podíváme se na ten film?
- Takže, Normane... - Přestaň škrábat ty rychlosti.
Nejsem tak dobrý jako ty! Nejsem tak dobrý jako ty.
Je to hodně, hodně jiné, než na co jsem zvyklý.
Tohle je klasický Jaguár E-Type.
Když testuješ auto, jakou rutinou procházíš?
Když testuješ kompletně nový prototyp vozu,
existuje asi 600 zkušebních postupů.
Takže je to popořadě,
výkon motoru, řízení,
jízda, ovládání, pohodlí...
- Jo. - Brzdy.
Brzdy byly hodně jiné.
Ó ano.
- Musím teď omluvit mou jízdu, jsem omezený na 100 km/h. - Já vím.
- Protože nemáme bezpečnostní pásy. - Ne.
Takže naše pojištění nám nedovoluje jet rychleji.
Já jsem pásy v životě neměl!
Tehdy, vezmeme to pomalu.
Zajel jsi spoustu a spoustu závodních okruhů.
Co ti projede hlavou, když se něco pokazí?
Testuješ nevyzkoušené auto,
a najednou, z ničeho nic, ztratíš kontrolu.
Musíš být vždycky připravený na cokoliv.
Někdy se to stane rychle.
A v takovém případě neexistuje způsob, jak tomu zabránit.
Takže můžeš jen vypnout
a být malý, vždycky jsem se v kokpitu skrčil.
Dolů.
Jak se cítí tvá žena, když jdeš do práce?
Měl jsem báječnou manželku,
rozuměla mému postoji k práci.
A když se nám narodil syn, nebyl jsem při křtu.
Dobře. Kde jsi byl?
Jezdil jsem v Belgii rekordy.
Zajížděl jsi rekord v XJ 120?
- Jo, jo. - Ne, má žena má pochopení.
Dobře jsme se projeli.
- Fantasticky. - Opravdu jsem si to užil - Bylo mi potěšením.
Objel jsem topgearovský okruh v legendárním voze
s legendárním řidičem.
Ano, úžasné.
- Normane, díky moc chlape. - Bylo mi potěšením.
Můžeme se přesunout od slávy k tomu, řekněme, méně slavnému?
Takže bylo jednou jedno vozidlo jménem XJ 13. Nevadí ti, že se na tohle zeptám, že ne?
- Ó, ne, ne. - Které je možná nejhezčím autem všech dob.
Publikum, co myslíte? Podívejte se na něj.
Tohle je XJ 13. A domnívám se, že vedle něj stojí Norman.
- To jsem já, jo. - Můžeš mi jen vysvětlit, Normane,
tvoji práci na změně designu na tomhle autě -
protože vypadalo takhle a o něco později vypadlo takhle...
- Ano. - Chápu, že je to asi trochu bolestná vzpomínka,
ale, no tak, řekni nám, co se stalo?
V roce 1971 si Jaguár řekl, že by bylo dobré udělat film
o autě série 3 stavěném s V12 motorem
a ukázat kousek filmu jak jedu na náspu klopené zatáčky vysokou rychlostí.
Tady poprvé začínala V12.
Takže jsem se setkal se štábem a oni řekli:
"Chceme čtyři rychlá kola, co nejrychlejší dokážeš na náspu."
Takže jsem vyjel, zajel...
.. dvě kola.
Jedu třetí rychlé kolo.
Většinou jsem na náspu jezdil kolem 234 - 235 km/h.
Jsem v půlce cesty na náspu a auto se najednou zapotácelo
a narazil jsem do bezpečnostního plotu.
Odrazil mne dolů po svahu.
Věděl jsem, že mířím přes asfalt na pole
a cítil jsem, jak se zvedám.
A pak vystřelilo jak balón přes pole.
A vidíte, jak jsme skončili.
Ale pak nejednou zastavilo a podíval jsem se nahoru a viděl nebe,
říkal jsem si: "Dobrá, cítím se OK."
Tak jsem z auta vylezl.
A...
- Vylezl jsem z auta... - Jen tak mimochodem!
.. přešel zpět na okruh.
A vidím dvě auta blížící se ke mně.
Jedním byl Jaguár s mechaniky.
A druhé bylo se štábem.
A zastavili a říkají: "Ehm, Normane, jsi v pořádku?"
Já na to: "Jo, jsem v pořádku, není mi zle. Proč?"
Oni na to: "Kde je auto?"
A já: "Na tom zatraceném poli."
Oni: "Cože?!"
Já řekl: "Kde jste byli?"
Říkali: "Slyšeli jsme chcípnout motor,"
"mysleli jsme, že ti došel benzín."
Všichni v této místnosti asi vděčíme za svůj život tomuto muži.
Chrisi, vysvětli jim to prosím.
Před kotoučovými brzdami existovala otřesná věc jménem bubnová brzda.
A předpokládám, že v tobě vyvolává celkem silné pocity Normane.
Ano, no, problém byl,
že bubnové brzdy už existovaly...
no, od průkopnických dnů.
Brzdy byly dostatečné pro výkon tehdejších vozů.
Ale, chápejte, XJ 120, auto jedoucí 160 km/h,
snažíte se ho zastavit bubnovou brzdou.
Takže, ehm... Vážně jsme se zapojili na zkoumání možností,
jak to udělat jinak.
Upřednostňovali jsme Dunlopy, s Dunlopem jsme dělali hodně práce.
Testoval jsem jejich pneumatiky.
A oni představili kotoučové brzdy pro letadla.
Letadlo Albemarle.
Tak jsme říkali:
"Bylo by možné to přizpůsobit pro auta?"
A tak se rozhodlo, že se to nasadí na C-Type,
což bylo tehdy naše nejrychlejší auto,
vyhrálo v roce 1951 Le Mans.
Takže jsme to všechno připravili.
Vzali jsme vůz a začali testovat.
A všechny vývojové práce
testovací práce a vývoj kotoučových brzd se prováděl na jediném
letišti, Wolverhamptonu.
Naplno v sobotu, neděli, až do setmění,
od sedmi od rána až do tmy do večera.
Vyvinuli jsme to na autě, byli jsme téměř spokojení,
ne úplně, schvalovali jsme je.
Tak jsme se podívali na závodní kalendář a říkali si:
"No, do Le Mans stejně v roce 52 pojedeme."
A říkali jsme si: "Nebudeme tam riskovat, že selžou."
A tak jsme rozhodli, že pojedeme do Itálie.
Mille Miglia, závod 1000 mil. (1600 km)
- Hezké a jednoduché... - Hezký a jednoduchý, jo.
Protože Mille Miglia, jak asi většina z vás ví,
jezdí skrz obce, města,
venkov, pak jede přes průsmyk Fute pass, průsmyk Raticosa,
všechno brzdy, brzdy, brzdy. Takže...
jsme rozhodli, že bude řídit Sterling, a tak jsme odjeli do Itálie.
A tam byla všechna práce na kotoučových brzdách odvedena.
Byl to úplně první závod, Mille Miglia 52, s kotoučovými brzdami.
První vyhraný závod s kotoučkovými brzdami,
vyhráli jsme v Remeši 12 hodinový závod.
Takový hrdina. Dobrá, to je od nás vše.
S Chrisem budeme zpět příští týden
s více vynikající extragearovskou akcí.
Masivní díky bohu motorismu, Normanu Dewisovi.
Díky a dobrou noc!
Překlad TGTT 2016 http://topgear.sovicka.net