Ahoj, jsem George Lewis. Vítejte u Extra Gearu.
Pro dnešní večer máme pro vás na skladě skvělý pořad.
Ukážeme vám, jak udržet krok s DB11 řvoucí po Dunsfodlské ranveji.
Zjistíme, kdy začala láska Roryho k hatchbackům.
Moje první auto byla Fiesta z roku 1978.
Zastaví se tu Sabine, aby nám řekla, jak moc si užila
vystrašení Roryho v Zeleném pekle.
Takový výkon.
A Chris se ujme řízení našeho rozumně rychlého vozu
a ukáže nám, co opravdu dokáže.
Přesně tak, tohle je Extra Gear.
Takže dnes večer se možná objevil tajný agent Le Bond
a strašlivě neustrojený doktor No Hair,
ale skutečnou hvězdou pořadu byla DB11.
S maximálkou 320 km/h, je to rozhodně víc, než kráska.
A je opravdu krásná.
Ale když auto jede tak rychle, jak ho nafilmujete?
Ahoj, jmenuji se Alex Renton, jsem redaktor Top Gearu.
Máme tu první den nové série na Dunsfoldu.
Je hezké být doma.
Testujeme Aston Martin DB11 s Mattem LeBlancem.
Takže jsou všichni zpátky a připravení.
Smyslem sady, kterou tu máme
je sledování rychlé DB11
a získání hodně rychlých sledovacích záběrů.
Normálně máme kameramana
v kufru auta, a když je vzadu,
můžeme jet jen celkem pomalu.
A neukazuje to rychlá auta v jejich nejlepším.
Takže dnes máme k dispozici hezké rychlé auto, tuhle R8,
a máme otočnou hlavu s možností přibližování
přidělanou vepředu
a nízké uložení pro umocnění rychlosti.
Takže s použitím tohoto zařízení
můžeme švenkovat, naklánět, přibližovat a zaostřovat při jízdě.
Takže se auta mohou přetahovat o pozice
a natočíme tak hodně zajímavé záběry ve vysoké rychlosti.
Obalilo nás dost gumy.
- Jo, to byla dobrá legrace. - Jo.
Kamery, střih.
Teď přivítáme dva muže,
kteří jsou dobře seznámení s natáčením rychlých aut.
Je to Chris a Rory.
Tenhle film se mi líbil, protože člověk sleduje úžasné záběry jízdy,
ale opravdu o tom nepřemýšlí, ale zřejmě tam musí být další auto,
které musí být stejně rychlé, aby se to dalo natočit.
- Ty jsi ale hlavička. - Ano! Přišel jsem na to.
Ale u DB11, použili R8.
Proč to byl Chrisi tento vůz?
Myslím, že je to hodně chytré auto, protože je to čtyřkolka.
Aston má náhon jenom na dvě kola, takže má výhodu s přilnavostí,
což znamená, když jedeš blízko jako druhý,
opravdu potřebuješ rychlejší auto, než je to, které sleduješ.
Což je velká výzva, když máš Aston Martin s 600 koňmi.
Takže auto disponuje výkonem, má přilnavost,
fantasticky se ovládá, to víme.
Ale to vše je samozřejmě k ničemu,
- pokud nemáš na práci s autem skvělý štáb. - Ano.
Jo, musíš mít speciální štáb, protože je tam tolik věcí,
které musí velmi jemně ovládat,
protože je to rychlost, vzdálenost, moderátoři.
Jo, naprosto. Na videu jsme viděli,
že jeden z našich odborníků na minikamery
musí strávit spoustu času ujišťováním se,
že je na autě všechno dobře upevněné,
protože když jedeš 290 km/h a něco uletí,
zaprvé - kamera se rozbije,
a zadruhé - promění se ve vysokorychlostní projektil.
Musíš počítat s věcmi, jako když je zařízení před autem,
stane se delším autem, nebo širším autem,
v závislosti na tom, jak to přiděláš.
Také jde o změněnou aerodynamiku vozu.
Takže když jedeš 290 km/h, musíš počítat
s rozdílem v ovládání, který způsobí sada na autě.
Takže to dolaďují, jsou do toho ponoření,
rozumějí tomu, jak bude auto reagovat.
Rozumějí tomu, jak bude hlavní auto reagovat
- v každé situaci. - Když to zvládneš dobře, je to skvělý pocit.
Protože je to celkem hodně rizikové. A není to počítačová grafika.
Když se díváš na současné filmy s věcmi dodělávanými na počítači,
jsem rád, že jdeme na věc opravdově a vypadá to lépe.
Ty záběry, zblízka na kolo Astona, nevypadají dobře?
Je to skutečné.
Odlétávající kusy gumy, je to opravdu syrové, vzrušující.
Aston vypadal úžasně, a je to důležitý vůz.
Aston Martin tvrdí, že je to nejdůležitější vůz
v jejich 100 leté historii.
Souhlasíš s tím?
Myslím, že to automobilky říkají pořád. Neříkají?
Turbomotor, to je velký krok. Souhlasíš s ním?
Myslím, že pro tohle použití, je to rychlé GT,
není to sportovní vůz.
Takže je to spíše křižník, než nějaký skalpel.
Takže myslím, že v tomto případě to funguje.
Má dobrý krouťák, dobře spolupracuje s převodovkou, takže jsem fanouškem.
Ale víme, že to směřuje jedním směrem, a to na úplné přeplňování,
což považuji za škodu. Ale při tomhle použití, funguje.
- Příběh? - To není vůbec škoda.
Přeplňování přináší výhody.
- Nemá žádné nevýhody. - Mluvíme o motorech, ne o tvém fénu.
Přeplňování přináší jen pozitiva, nemá vůbec žádné nevýhody.
Začneš s masivním motorem V12,
přidáš k němu pár turbodmychadel, a najednou - vyšší výkon.
Také získáš výhodu vyšší účinnosti,
takže auto méně žere.
Řídil jsi někdy atmosferický Aston?
Sleduješ ručičku palivoměru a prostě klesá
při každém šlápnutí pravou nohou.
Zatímco tady u toho...
Klesne při každém sešlápnutí pravé nohy.
Ale mírně, mírně pomaleji, než by to bylo normálně.
Zeptám se tě na frázi, kterou jsi právě uvedl.
Přeplňování nemá nevýhody.
- Nemá, pokud je udělané správně. - Nesouhlasí tu někdo s Rory Reidem?
- Prodleva turba. - Ano, vidíš? Prodleva turba.
Dvě turba, jedno se zapojí na začátku, druhé později,
- bez prodlevy. - Zapojí? - Fakt.
Je to technický... popis. Spustí.
Tak to říkají?
Viděli jsme tě řídit Mercedes S63.
A můžu jen mimochodem říci,
jak úžasný výkon Chrise jakožto zlého darebáka.
Byla to role, pro kterou se narodil.
Absolutně strašidelný. Jo, to je ono.
Takže mne unesli tři hodiny předtím, než jsme to jeli točit.
Řekli: Tohle si obleč! No podívejte se na to!
Bylo to z materiálu o stupeň horšího než je polyester.
Škrábalo to kůži z krku.
- To auto, ten Mercedes, je prostě fantastický. - Jo.
Ale co nezvládá, jedinou věc, kterou nezvládá,
nezapadá na marnotratný trh.
Protože nemá odznak, a vlastně,
pro necvičené oko vypadá jako C Class Coupe, že ano?
No, to je myslím problém.
Pokud kupuješ auto s více než 550 koňmi,
chceš, aby to lidi poznali. Že jo?
Líbí se mi myšlenka, že se proženeš kolem a nikdo skutečně neví,
dokud to kolem nich neproburácí.
Jednu věc jsi nezmínil,
což jsou světlomety, křišťály Swarovski.
Zjistil jsi, na co jsou?
Ne. Nemám naprosto tušení.
- Já ano. - Můžeš mne zasvětit? - Ano. - Pokračuj.
Podle Mercedesu je to pro výrazné vizuální upozornění
a zdůraznění jedinečné povahy vozidla.
- Cože? Takže nedělají nic. - Zřejmě. - Nic nedělají.
Chrisi, myslím, že pro nás máš malé potěšení, že ano?
Opravdu mám, Georgi.
V této sérii jsme zatím viděli hvězdy
za volantem našeho rozumně rychlého vozu.
I se zapnutou kontrolou trakce
je GT86 trýznivým ďáblíkem.
Tento týden jsem na řadě za volantem já.
Ale tentokrát s kontrolou trakce vypnutou.
Má jenom 200 koní, váží 1250 kg,
takže čísla nejsou obrovská.
Ale zadní pneumatiky jsou přímo z Priusu.
Takže má velmi malou přilnavost.
Bylo navržené, aby bylo trochu neposedné,
proto je pro naše hvězdy perfektní.
Takže pokud tady teď zatočím, už jsem...
sledujte, už jedeme smykem.
Bože, to je příjemný pocit!
Ale musím říct, že je to opravdová výzva,
protože musíte celkem přesně pracovat s plynem.
Myslím, že je to nádherné auto.
Protože můžete takhle předčasně šlápnout na plyn,
a pak s ním jet celou cestu.
Ale kontrolu trakce tu používají celkem hodně.
Ve skutečnosti, upřímně,
ji používají všude, protože mají těžké nohy.
Všichni jsou celkem neohrožení. Sledujte, v Hammerheadu, jdeme na to.
Když mu dám plyn tady, už jsme úplně, úplně...
O dost, dost složitější, než Cee'd nebo něco podobného.
Jo, James McAvoy tudy jel celkem agresivně.
A touhle pravotočivou zatáčkou jel, to musím říci, celkem neohroženě.
Smyk při 152 km/h. Pro naše hosty asi až moc.
Follow-through, dokonce bezpečně, celkem na plný plyn.
Nechat auto vjet až na okraj,
a pak to jen zabalit brzděním.
David Tennant skoro...
Byl vystrašený.
Ale pak najedete na tenhle opravdu kluzký asfalt
v poslední zatáčce, Gambonu.
Gambon.
To bylo celkem rozevláté!
- Strašidelné? - No, vzhledem k tomu, že mám rád život,
- kontrola trakce zůstane odteď pro všechny hosty zapnutá. - Ano.
Rory, když nás lidé vidí pohromadě, myslí si,
ti dva asi nemají nic společného.
Jeden je v pohodě, má styl, skvěle řídí.
A ten druhý je Rory Reid.
Jak se ukázalo, nejsme tak odlišní.
Tohle je Ford Fiesta ST200.
Zvládne 227 km/h,
z 0 na 100 za 6,7 sekundy,
a to z ní dělá nejrychlejší kdy vyrobenou Fiestu.
Podívejte, není tajemstvím, že jsem nakloněný ostrým hatchbackům.
No tak!
Ale zvláštní místo v mém srdci má Ford Fiesta.
Mým prvním autem byla Fiesta z roku 1978.
Představujeme Fiestu. Dováží ji Ford z Německa.
Byla polovina 90. let a byl to pro hatchback rozhodující čas.
Tehdy tahle auta nesjížděla z výrobní linky
se 17" lehkými koly, Recaro sedačkami a šílenými kity karoserie,
byla cenově dostupná a vyzývala k vylepšování.
Tehdy začínala scéna tuningu.
A byl jsem zaháčkovaný.
Začal jsem vyjížďkami,
což byla tajná shromáždění v prázdných areálech nebo na parkovištích,
kde se lidé shromažďovali, aby ukázali svá vylepšená auta.
A nebylo to jen na jihu Londýna,
dělo se to po celé zemi,
včetně Stockportu, kde mladý George Lewis
korzoval ve své vlastní majestátní Fiestě.
Přesně tak Rory.
- Ahoj. - Čau kámo.
Tak čím byla tvá tak speciální?
Má byla Fiesta z roku 95, třetí generace,
a pořídil jsem ji za 100 babek (3300,-) od kámoše Dougieho.
Ale pak jsem musel také utratit peníze za úpravy,
- takže to bylo dalších 50 babek (1600,-). - OK. Úpravy za 50 babek?
- No ano. - Takže jsi na něm měl něco speciálního.
Ehm, jo, měl jsem na kapotě nalepené větrací otvory.
Také jsem měl modře blikající řadičku.
- Takže prostě věci, které mne zrychlovaly. - Jasně.
V životě jsem neslyšel o blikající řadicí páce,
- která by někomu pomohla rychleji řadit. - Myslel jsem, že tě auta zajímají, kámo.
No, očividně toho víš víc než já.
Jezdil jsi na projížďky?
Jezdil, ale připadaly mi celkem děsivé.
Přijedeš a je tam hrozný vzduch.
Vždycky jsem se bál, že se objeví policie
a z nějakého důvodu mne zatknou.
Ten chlapec s modře blikající řadičkou zašel moc daleko.
V dnešní době to mají děti tak snadné.
Ke svému oblíbenému autu se tak nějak probojuješ na Internetu.
- Přesně, jo. - Ale tehdy, najít auto, po kterém jsi opravdu toužil,
- musel jsi ho někde uvidět. - Ano.
- Ale existují tedy ještě projížďky? - Myslím, že existují.
Myslím, že jsou,
jen je musíš dobře hledat.
- Znám člověka, který psal pro časopis Max Power. - No, jo.
Jmenuje se Dan a říkal, že existuje
něco jako projížďka nedaleko odsud.
- Takže kdybys ji chtěl omrknout? - Jo. - Můžeme. - OK.
- Jsem pro. - Skvělé, jdeme ji omrknout.
Míříme do Ace Cafe, které je co se týká scény projížděk
správným místem pro nadšence do aut a mladé závodníky.
Jsem zvědavý, jaké to v dnešní době je.
- Jsme tu. - Jo. - Kde jsou všechny Novy?
Všechno je trochu méně modré, než si pamatuji.
- Dobře, Dan, hledáme Dana. - Pojďme ho najít.
Dan Anslow je bývalý novinář a fotograf
automobilového časopisu Max Power.
V době svého rozkvětu to byl ten správný sdělovací prostředek pro tuning a úpravy.
Sám Dan byl mladý závodník, který se dostal do všech možných neštěstí.
Dnes je mírně jiný.
V pohodě kluci?
- Dane. - Rory. - Ahoj kámo. Dlouho jsme se neviděli - Vím, kámo, hodně dlouho.
- Tohle je George. - Ahoj Dane, rád tě poznávám. - Rád tě poznávám. V pohodě?
S čím jsi dnes přijel? Malým Nissanem?
- Přikvačil jsem s R32 GTR. - Hezký, hezký.
Je to má zbraň na dnešní večer.
Máš klasické barevné schéma modrá se zlatou.
Jo, je hezká, je pěkná.
Ale není tak divoká, trochu jako dnešní večer.
Když už o tom mluvíme, je to 20 let od doby, kdy byla celá scéna vyjížděk
na vrcholu, a v tohle se přetvořila.
Jo, no, myslím, že když jsem byl naposledy v Ace Cafe
a jel úplnou projížďku, tak to bylo zhruba před deseti lety.
Tisíce lidí, všude auta,
kouř z pneumatik, gumování, plameny z výfuku.
Bylo to divoké, jo, naprosto divoké, divoký západ,
- to opravdu byl. - Všechno to vypadá krotčeji, že ano?
Jo, dnes večer je ticho, je to povolené, dobře zorganizované.
Docela se mi to líbí, že je to teď hezké a přívětivé.
Je to jako rodinná vyjížďka, chápeš?
Myslím, že mají kluci celkem dobrý výběr aut.
Je tu pár opravdových nadšenců.
Když jsem přijížděl, viděl jsem něco celkem hezkého,
byla to Sierra RS Cosworth tamhle.
Jo, pěkná, klasická kára na projížďky, to jo, kámo.
To byl můj jednorožec. Půjdeme se na něj mrknout?
- Jo, jdeme. - Jdeme na to.
Micku, Rory. Rád tě poznávám.
Pamatuji si z dob, kdy jsem valil na projížďky se svou Fiestou
nebo Astrou a viděl tyhle kousky a to byly ty pravé, člověče.
Jak dlouho ji máš?
Asi sedm let. Koupil jsem ji od kamaráda.
Měl pět dětí.
Takže nastal čas auta se zbavit.
Čím jezdí teď?
Land Roverem.
Stává se nám to všem kámo.
A myslíš, že se to hodně změnilo?
- Změnily se projížďky? - Určitě.
Jezdíval jsem občas.
Lidi šíleli kvůli tomu množství aut.
- Není dost kouře, že ne? - No, tak to je.
V dnešní době je to trochu o něčem jiném,
ale je pěkné vidět, že se láska k úpravám nezměnila.
Podívej, má klasické neony.
Jo, ty si pamatuji, jasně barevná neonová světla.
Nebyla by to projížďka
bez absurdně předimenzovaného sound systému.
No, to mne vrací zpět.
- Máš v tom jeden nebo dva repráky, jak vidím. - Já jich mám 68. - 68? - Jo.
- Líbí se mi, jak jsi propašoval repráky k nohám. - Jo.
Ale v tomto autě není doslova místo, které by nemělo reproduktor.
Vypadá to dobře, můžeme si ho poslechnout?
- Samozřejmě, není problém. - Dobře, pusť ho. - OK.
Jo, celkem nahlas, že ano?
Takové věci jsme tehdy neměli, že ne?
- Ani náhodou, dívej na to. - Vypadá to, že to stojí víc než Fiesta.
Tehdy jsem měl Vauxhall Novu, starou normální 1.2,
a bylo to o dost jiné, protože jsi vlastně
na ní musel pracovat. Věci sis upravoval doma.
Kamarádi ti pomáhali a bylo to víc komunitní,
zatímco dnes lidé staví tohle,
je to úplně jiná úroveň.
Všechno pro člověka více méně rovnou sjíždí z výrobních linek.
Neexistuje už moc individuality.
Je to mírně jiné, protože výrobci věci změnili,
takže je všechno elektronické, nemusíš nutně dávat
jiný motor z auta do auta.
V dnešní době je hodně složité auta upravovat.
Myslím, že hodně lidí to pořád chce,
ale už to není tak živelné, jako to dřív bývalo.
No, není to úplně stejné. Ale myslím, že komunita je pořád stejná.
Jsou teď projížďky menší, prostě méně lidí?
Jo, jsou menší, jsou roztříštěné.
Máš lidi, co mají rádi výkon,
máš lidí, co se jim jen líbí design,
máš lidi, co se jim líbí japonská auta, evropská auta a myslím,
že se rozdělili do svých vlastních malých spolků.
Nedělají nic šíleného, jen se scházejí,
dají si čaj a kecají o autech.
Ale není u toho připojené žádné šílenství.
- Takže je to teď o dost méně nebezpečné. - Jo, o dost menší pravděpodobnost,
že tě teď někdo přejede, než tomu bývalo.
Víte co tomu chybí, chlapci?
Myslím, že bychom měli najít staré parkoviště a dělat otočky na ručku.
- Jsem naprosto pro. - Jo?
Ehm, jo, je ale 21:30, ráno máme práci, takže...
Jo, pojď.
To byla zábava.
Tentokrát jsem se nebál zatčení
a v posteli jsme byli ve 22 hodin.
Nikoliv spolu!
Jo, jo.
Chrisi, jsi větší gentleman, než já nebo Rory.
Myslím tím, že jsi trochu starší.
Upravoval sis někdy auta, měl jsi někdy výfuk šlehající plameny?
Jo, myslím, že kdokoliv má auta rád, upravuje je a hraje si s nimi.
A když začneš, musíš pokračovat.
Takže všechna auta, která jsem prvních pět nebo šest let vlastnil, jo,
pohrál jsem si s nimi a většinou je zničil.
- Jaké bylo tvé první auto? - Mini. 998 Mini. Jo, jak jinak.
Očipovaná 1.5, výfuk Janspeed, interiér jsem vykuchal
a jezdil jsem s ním jako naprostý tydýt.
Ano. Nic jiného jsem nečekal.
Pro hatchback to byl dobrý večer.
Rory, viděli jsme tě v GTI Club Sport S
- se Sabinou na Nürburgringu. - No jo.
To je znepokojující kombinace.
A ty jsi velmi statečný člověk.
OK, OK.
OK, teď strach mám.
Sakra!
- Ach můj...! - Neboj.
Sakra!
OK...
Nejsem OK.
Řekl jsem "velmi statečný".
- Statečnější. - Jo, jo.
No, přivítejme ženu,
zodpovědnou za Roryho noční můry.
Sabine.
Dobrá, posaď se.
Sabine, vypadalo to, že to byl jak pro tebe, tak pro Roryho zábavný den.
- Většinou pro tebe. - Moc se mi to líbilo. Nevím. Tobě?
Jsem naživu, takže líbilo.
- Rory byl na Ringu poprvé. - Jo, představ si to.
Jaké to bylo, když dorazil? Vypadal nervózně?
Vůbec ne. Říkala jsem si, že si to možná nacvičoval,
v počítačové hře, nebo tak něco.
Bylo to doslova poprvé, co jsem jel na Nürburgringu,
a pak tě posadí do auta s ní,
- je to ta nejděsivější věc, přísahám. - Líbilo se mu to.
Protože se na to díváš jako řidič a v hlavě si říkáš:
Tady bych měl brzdit, ale ona zabrzdí o 50 metrů později.
Říkáš si: V téhle zatáčce se přece nedá zrychlit,
ale ona šlápne na plný plyn, je královnou Nürburgringu
a je upřímně jedna z nejlepších jezdců,
vedle kterých jsem kdy v autě seděl, je neuvěřitelná.
Nervózně ses smál - stylem - umřu!
Hele, je to opravdové, měl jsem potom vážně noční můry.
Musíš mít vlastní konkrétní části trati,
které máš oblíbené?
- No, mám ráda rychlé úseky. - OK.
To jsou všechny.
Jo! Je tam pár ostrých zatáček.
Ale ty nemám ráda,
Mám ráda dobré auto na rychlé úseky.
- S hrboly a se skoky atd. - Jo.
Musím říci, kámo, jsi velmi odvážný muž,
protože kdybych měl na papír sepsat
nejhorší způsob, jak se s tímhle okruhem seznámit,
zahrnovalo by to ji, volnou trať, hatchback, o kterém víš,
že ho prožene jeho maximálkou během dvou sekund
a pojede s ním hodně, hodně rychle s obrovskou sebedůvěrou.
- Jo, chápu tě. - Myslím, že děláme pokroky.
Obejmutí? Né!
Takže Golf je samozřejmě hatchback,
ale Club Sport S je v podstatě sporťák.
Zajímavost pro vás.
Člověk, který dělal šasi a odpružení pro 997 GT3 RS
odešel od Porsche k Volkswagenu.
A jeho dalším úkolem bylo udělat tohle auto.
- Takže mají v podstatě propojenou DNA. - Aha, OK.
Ale tohle auto má v sobě i vážné inženýrství.
Jenom to, že když vyjíždíš ze zatáčky,
vnitřní kolo se hodně protáčí,
takže by se čas dal opravdu zlepšit,
kdyby se to nedělo.
- Takže myslíš, že kdyby změnili pár věcí, bylo by rychlejší? - Jo.
Ale odvedli skvělou práci.
Není vůbec nedotáčivé.
Vjížděla jsi s ním do zatáček absurdními rychlostmi. Drželo se.
Je to umělecké dílo.
No, na víc čas nemáme.
Poprosím vřelý potlesk pro Sabine?
Rory, co nás čeká příští týden?
Uvidíme vhled do úžasného nového Bugatti Chironu
a pokud vás někdy zajímalo, jak vyrobit hru v životní velikosti,
určitě se dívejte.
Uvidíme se příští týden u víc Extra Gearu. Dobrou noc.
Překlad TGTT 2017 http://topgear.sovicka.net