Tyto titulky Vám přináší PolymeryFT - www.polymeryft.cz studium s dávkou nadšení - sponzor překladu
TGTT©2013 v1.0
Dnes večer... Pes se podívá přes zeď...
projedeme se na nějakých židlích...
a Stig udělá smyk v přeplňovaném Jaguaru.
Zdravím všechny!
Díky moc. Děkujeme moc.
Díky.
Tak...
Každým rokem rádi bereme 3 nejnovější super drahé
supersporty do Evropy, abychom zjistili, které z nich je nejlepší.
Ale v současné době, kvůli finanční krizi na kontinentu,
se to ukázalo být trošku složitým.
U nás v Británii na tom ekonomika není nijak skvěle,
ale podle toho, co jsme slyšeli, za hranicemi ve Španělsku,
je vše úplně strašné.
Ano, a tak by bylo od nás nanejvýš nevhodné udělat to,
co obyčejně děláme, a to objevit se někde ve 3 bourácích za 30 mil. Kč s motory V12.
- Ne, protože to by vypadalo jako že se jen předvádíme. - Přesně.
Ano, ale protože se jedná o Španělsko, a tedy pravděpodobně bude velmi slunečno,
chtěli jsme mít možnost sundat střechu,
takže jsme zařídili 3 levné kabriolety na hezkou vyjížďku
odsud z Británie do Madridu.
Já si vybral druhé nejlevnější auto v nabídce Ferrari,
což neznamená, že je špatné.
Je to jako vybírat víno v restauraci.
Jak všichni víme, druhé nejlevnější je vždy nejlepší výběr.
Je to model 458 a jeho nová verze Spider,
k mání za velmi rozumných 5,94 mil. Kč.
Já si vybral nový kabriolet McLaren,
12C Spider, který je, a je to úžasné, ještě levnější.
Stojí pouhých 5,85 mil. Kč.
Za takové peníze jsem očekával něco jako skautskou boudu
se stěrači, ale místo toho mám navigaci,
klimatizaci, centrální zamykání, okna v elektrice,
posilovač řízení, opravdu to není vůbec špatné.
Ale když přijde na hodnotu, Iron Man nás oba trumfnul.
Ano, ano, zdravím vás diváci,
a jak byste to očekávali, já si vybral správně.
Vybral jsem si Audi R8 kabriolet, verzi s motorem V10,
pouhé přičichnutí za 3,63 mil. Kč.
Ačkoliv, abych byl upřímný, když tu sedím,
nemůžu pochopit, proč je o tolik levnější než ta jejich dvě auta.
Chci říct - má největší motor, V10 5,2 litru od Lamborghini.
Má pohon všech kol, má nejlepší základní výbavu.
Je to perfektní vůz pro nebohaté ekonomiky.
Nicméně naše první zastávka
vůbec nebohatě nevypadala.
To proto, že to bylo Puerto Banus, které stále vzkvétá,
protože sem přijíždějí každé léto lidé z Essexu, aby se stali víc oranžovými.
Jejich vkus je možná tichý a zdrženlivý, ale udržuje místní ekonomiku v chodu,
a také vnuklo Jamesovi nápad na test.
Celý smysl levného supersportu je, že by měl být
podceňovaný, že ano?
Takže uděláme tohle.
Pojedeme po jednom odsud na druhou stranu přístavu
a vítězem bude ten, jehož auto bude nejméněkrát vyfocené.
- Jamesi, já jedu ve žlutém metalizovaném perleťovém McLarenu. - Já vím.
- No ale to budu fotografován furt. - No, to ty sis ho vybral!
Za soumraku a s kamerou nastavenou na registrování blesků,
James vyrazil a byl přesvědčen o tom, že jeho šedivé Audi bude jako duch.
Hammonde...
"Lidé v Puerto Banus..."
"James May projíždí vaším městem."
"Právě teď! Vyfoťte si ho."
Tweet odeslán. Ano!
K našemu vzteku ale náš plán moc dobře nefungoval.
Vidíte, nepoutá pozornost, auto nepoutá pozornost.
Vůbec žádné blesky.
A je to, úspěšná, povětšinou nefocená jízda.
Ferrari poutalo daleko více pozornosti.
OK, to je...
Ano, to byl zásah, docela šťastný zásah.
dokonce po skončení.
- To se nepočítá! - Můžu si vyfotit tvoje auto kamaráde?
Pak vyrazil Jeremy v jeho perleťově žlutém McLarenu.
To je úžasné.
McLaren Formule 1 by poutal méně pozornosti než tenhle.
Když jsem dorazil do cíle...
Zákaz fotografování! Tady se nesmí fotografovat!
...producenti dodali výsledky.
Jsem unavený. Přečti je.
Mám je přečíst? Prostě je přečti.
Já jsem... Chci jen do postele.
OK, není třeba je tedy číst odzadu.
Přečti je v pořadí jak jsme jeli.
OK. Audi, 22.
22 lidí si tě vyfotilo.
- Je to dobré nebo špatné? - Ferrari...
47 lidí si vyfotilo tebe.
Kolik blesků?
Ano, prohrál jsi. Zatraceně. Prohrál.
438!
Takže jako levný supersport,
si McLaren, co se týká podceňování, nevedl dobře, že?
- Ne. - Je trochu nápadný.
Druhý den jsme opustili bohaté pobřeží
a mířili severně tam, čemu lidé říkají opravdové Španělsko.
Španělsko, 6 milionů nezaměstnaných
a mají menší populaci, než my.
2 miliony domácností nemají vůbec žádný příjem.
57% mladých je nezaměstnaných.
James právě ale zápasil
s poměrně vážnějším problémem.
Je tu moc větrno.
Mám obě okýnka nahoře a mám vzadu vytaženou tu věc proti větru,
ale vlasy mne stále šlehají do očí.
Vím, že někteří z vás namítnou: "Proč se tedy nenecháš ostříhat?"
Hodně lidí má hodně vlasů.
James právě vyléčil otřesné třepání v Audi
pomocí jednoduchého přidání šátku...
který z něj dělá opravdového muže.
Rozhodli jsme se, že v příštím městě zastavíme na kafe,
a tak jsme viděli, jak tvrdě na Španělsko dopadla finanční krize.
Tohle jsou všechno nově postavené byty.
Ale nikdo v nich nebydlí.
Prostě vůbec nikdo.
Je tu infrastruktura, veřejné osvětlení,
přechody pro chodce, ale vůbec žádní lidé.
Koukejte na to.
Je to jako scéna z hororu.
Člověk o těchto městech duchů slýchá,
ale nemyslí si, že opravdu existují.
Ale na druhou stranu,
nehlasné ulice poskytovaly perfektní kulisu
pro test hlučnosti.
Zaparkoval jsem na nejvdálenějším konci města,
zatímco Jeremy pustil svůj decibelometr.
Když říkám, že Jeremy má decibelometr,
myslím tím decibelometrovou aplikaci.
Která je pravděpodobně úplně k ničemu.
Trochu se bojím,
- protože má o dva válce víc než my. - Ano.
- Má deset. - Což je o dva víc...
- A každý spalující válec navíc... - Blok.
- Ano. - Takže o dva víc...
Má dva bloky s pěti válci, my máme dva se čtyřmi.
Ano, takže má o dva výbuchy za...
Za... každou spalovací dobu bude o jeden víc.
- Ano, ale na každém bloku. - Ano.
Vítejte v Top Gearu, ve světově proslulé show o autech.
Jdeme na to.
- 105. - 105. Ano.
Pak byla řada na McLarenu.
Jsem připraven. Výborně.
Začni.
Vidíte, začneme potichu.
Nechat dvojku, takže blízko decibelometru
jsem na maximálních otáčkách. A je to.
Ano! To bylo slušné.
- Jaké mám skóre? - 105.
- Cože? - Zase 105.
- Cože, stejně jako on? - Ano.
- Ano, to je úplně stejně. - Nesmysl!
Zatímco si Jeremy ještě stěžoval, připravil jsem Ferrari.
Vsadím se, že pojede s pedálem na podlaze od začátku.
Ano, je to tak. Pitomý jak kartáč.
Musí jet co nejrychleji může.
Nejhloupější člověk na světě.
107.
Hammond byl jako vždy příjemným vítězem.
Ale no tak, je to pořád víc
a těch pár posledních decibelů je obtížné docílit.
To je jako těch pár posledních km/h kvůli aerodynamice.
- Ne počkej, to znamená že jsi prohrál. - Znamená. - Ne, ty máš 105...
Ne, jde o levné supersporty.
- Diskrétnost. - Nejtišší. - Ano.
- Vážně? - Právě jsme rozhodli.
Takže se pravidla změnila právě v momentě, kdy jsi ty prohrál
a já vyhrál.
O pravidlech jsme se předtím nebavili.
Zpátky v pohybu jsme zamířili k pohoří Sierra Nevada, kde leží
nejen nejvýše položená silnice v Evropě,
ale také jedna z nejkrásnějších.
Dokonalá země pro supersporty.
Když před 18 měsíci uvedli McLaren MP4, byl lepší než Ferrari 458
v každém směru, ale chyběl mu styl,
chyběl mu elán, chybělo mu vzrušení,
byl klinický a sterilní.
Od té doby ale udělali spoustu drobných změn,
takže teď je hlučnější a dokonce silnější.
Ale hlavně - veškerá ta obloha!
Takhle měl McLaren vždy být - s otevřenou střechou.
Odebráním střechy udělali z auta,
které obdivujete auto, které chcete mít.
Opravdu, ale opravdu ho chcete.
Nelze popřít,
že Ferrari je oproti McLarenu slabší.
Celkově asi o 50 koní, ale je lehčí.
Nejlehčí z těchto tří.
Nicméně, nestěžuji si.
Schopnost téhle věci namířit se a vypálit ze zatáčky...
trochu zápasení v zatáčce, a pak...
Jo! To je hudba!
Zatímco levně usazen...
Dobře, vážná věc. Audi je, plus mínus,
o 2,1 mil. Kč levnější.
Proč?
No, má o trochu nižší maximálku.
Je o trochu pomalejší z 0 na 100.
A váží docela o dost víc,
a i s nejlepší vůlí na světě, má motor z druhé ruky.
Ale má pohon na všechna čtyři.
A pak je tu nová převodovka.
Předtím byla jednospojková s pádly pod volantem.
Teď je dvouspojková, sedmistupňová
a je úplně fantastická. Poslechněte si to.
Přeřazení, přeřazení.
Vážně, je skvělá.
Opojeni našimi zlevněnými supersporty jsme šplhali výše a vše.
No tak, Hammonde, snaž se s tím žít.
Bože, oznamuje svůj příjezd!
A silnice byla čím dál tím lepší.
Sníh!
Podívejte se na to!
Ta silnice je prostě ohromující.
Kolik stála?
Co?
Cože, to je celé?
- A zastavit. - Cože? Počkejte chvilku!
- Všimli jste si, jak na silnici nebyl žádný provoz? - Ano.
- A chtěli byste vědět proč? - Ano.
- Ona nikam nevede. - Tohle je konec.
Nemůžu se dočkat, až uvidím silnici do města.
- Ta bude úplně úchvatná. - Musí být, když někam vede!
- Kolik to stálo? - Asi hodně.
Každopádně na silnici vedoucí úplně nikam jsme zjistili,
- jak rychlý je McLaren. - Ano.
Chci říct, že byl rychlý když ho uvedli, ale teď...
Je úžasný a když jste ve Ferrari neočekáváte,
že vás jakékoliv auto potupí.
Na rovinkách prostě zmizí.
Bylo to jako bys jel v Nissanu Micra a já v supersportu.
To byly rovinky, zatáčky byly horší,
protože následovat McLaren jedoucí do zatáčky nějakou rychlostí,
a říkat si: "Pojedu rychlostí stejnou" prostě nejde.
Je to k neuvěření.
Musím říci, že McLaren je epický, souhlasím s tebou,
ale po dvou testech, které jsme zatím provedli, bylo vítězem Audi.
Ano v jednom z nich to bylo s McLarenem nerozhodně.
- Také jsme jeli na spotřebu. Což Audi také vyhrálo. - Ano, vyhrálo.
Každopádně později uvidíte ještě víc psiny v levných supersportech ze Španělska.
Mezitím tu ale máme zprávy.
- Ne, nejdříve musím něco oznámit. - Opravdu?
Ano. Minulý týden jsme ukazovali, že Británie není vůbec přelidněná,
a můžete si někde pěkně zajezdit. Vzal jsem Ferrari na tuhle silnici
a řekl jsem, že i když je pouhých 64 km od Londýna
v Hertfordshiru...
vůbec nikdo tam nejezdí
a můžete si tam Ferrari, které jsem měl, užít.
No, byli jsme zaplaveni stížnostmi. Doslova.
- Bylo jich dost. - Lidé byli úplně rozzuření.
"Jak se BBC opovažuje tvrdit, že to je Hertfordshire?! Vždyť očividně není."
Dobře, máte pravdu, přiznávám a omlouvám se.
Tohle není Hertfordshire. Ve skutečnosti to je Buckinghamshire.
Nicméně, jste dobří, když jste si toho všimli.
Je vidět, že jste inteligentní.
Pro všechny spotřebitele tu máme jednu zprávu.
Když jdete do autosalonu, prodavač se vám snaží prodat
spoustu elektronických vychytávek a tlačítek.
Top Gear pro vás má radu - kašlete na ně,
protože nefungují, ani jedna.
- Bluetooth. Bluetooth nikdy nefunguje. - Nefunguje.
Hammond ho používá a zní to, jako kdyby seděl na dně řeky.
Popravdě, někdy tam opravdu jsem.
Můžu vám říct, která věc ze všech vůbec nefunguje?
- Hlasové ovládání. - Soutěž v pokřikování.
Jedete si a nemusíte dávat ruce z volantu.
- A řeknete, "Volat Richard Hammond". - "Snížuji zavěšení" - Přesně!
Sakra, nepochopilo mě to..
"Volat Richard Hammond"
"Vypouštím pneumatiky"
Přesně!
"Nafouknout pneumatiky!"
"Volám Richard Hammond"
Problém je, že dříve, když se hlasové ovládání poprvé objevilo,
tak ovládalo jen rádio a navigaci.
Teď v autě ovládá úplně všechno
a musí rozumět i všem přízvukům po celé Británii.
A co s tímhle?
Že by zvířátko?
Nezvládá to. Takže si jedeš a řekneš, "Rádio dvě".
"Přistupuji k bankovnímu účtu"
To ne!
"Převádím úspory."
Ne, Bože, ne!
Když už si tu stěžujeme, mně vadí elektrické zavírání kufru.
- Zmáčkneš tlačítko... - Souhlasím. Je snad problém udělat to normálně?
Místo toho jednoduše...
Myšlenka je taková, že zmáčkneš tlačítko,
a kufr se začne zavírat a nastoupíte si, ale jede to strašně pomalu!
Zatímco vy jste v autě, váš pes využije možnost
a uteče na svobodu, přímo mezi auta.
Nebo ještě hůř, detekuje to tvůj nákup
a řekne si, "To by mohlo být dítě."
Vždyť je to žrádlo pro psa, a ne dítě.
"Vystřeluji airbag za tři..."
Nevystřeluj airbag!!
Mají toho moc na starost.
Díky elektronice jsou moderní auta velice otravná.
Můžu změnit téma?
Minulý týden jsem vás požádal, abyste posílali
fotky Jeremyho a jeho nového kola.
Upřímně, nečekal jsem, že něco přijde, protože
- jsem nevěřil, že sis ho koupil. - Koupil. Koupil.
Víš co, už ti věřím, protože nám někdo zaslal obrázek.
A tady ho máme - Jeremy na jeho kole.
Očividně... to funguje.
Hubneš. Jsi štíhlejší.
To není moje kolo, nemám přídavná kolečka.
Jinak jsem to celý já.
A teď jedna vážnější zpráva.
Mnoho dnešních aut má tlačítka SPORT.
Po zmáčknutí by mělo být vše tvrdší a sportovnější, ano?
Ale již dlouho mám tušení, že auto pak není rychlejší.
Takže jsme to minulý týden vyzkoušeli. Měli jsme tu nový Golf GTI,
- což je mimochodem vynikající auto. - Úžasné. - Naprosto vynikající.
Takže jsme vzali Stiga a v normálním módu
ho poslali na trať a zajel to za 1:29.6.
Pak ho přepnuli na SPORT, což přitvrdilo odpružení
a přední diferenciál a řízení bylo trochu tužší
a zrychlilo to odezvu plynu. Ve SPORT módu, 1:29.6.
- Cože, úplně stejně? - Úplně stejně.
Poté jsme přepnuli do COMFORT módu, takže vše bylo měkoučké.
- 1:29.5. - Rychlé.
Rychlejší.
Takže to potvrzuje, že tlačítko SPORT dělá auto jen méně pohodlným.
Jo, nemělo by tam být "SPORT", ale spíš "HORŠÍ".
A ještě něco k novému superautu.
Jmenuje se... Icona Vulcano. Tady ho máme.
Jeremy, nedělal jsi jim propagační fotografii?
Tomuhle já říkám propagační záběr.
Moc se mi to líbí, ale auto až tak moc ne.
Tvrdí, že má V12 hybrid, ale neprozradí nám,
odkud V12 bude, nebo jak bude hybridní systém fungovat.
Prozradili jen, že má 950 koní
a pojede 350 km/h.
Opravdu?
Důvod, proč tu tohle auto máme, je jméno jejich vedoucího designéra,
jmenuje se Samuel Pšouk.
Nekecej.
To není...
- Nejmenuje se Pšouk. - Přísahám. - Ale ne. - Krása.
Ten chlap musí mít spoustu hezkých vzpomínek ze školy.
"Ale ne, už jsou u Průši, jsem další na řadě." "Pšouk".
Vsadím se, že se to nikdy neomrzelo.
Očividně jednu chvíli pracoval pro Jaguar.
Nevím, co se tam stalo, pravděpodobně ho vypustili do světa.
Takže skončil v Itálii, protože je to italská firma.
Vlastně to auto vyrábí v Číně.
Představte si, jak musí vypadat ty kabely.
Pšouk bude italsky znamenat "předkožka" nebo tak něco...
Požádali jsme naše lidi, aby tam zavolali a řekli
"Můžete nám o tom autě prozradit více?" Ale ani jeden z nich
se nemohl v hovoru dostat dál, aniž by vybuchli smíchy.
Když sekretářka na druhé straně, zvedající telefony,
uslyší někoho se smát, tak jen řekne, "Jo, hned vás přepojím."
"Zdravím, tady Pšouk."
Asi zvedá telefony se slovy,
"Ano, je to moje jméno, ať už se to rozplyne."
Takhle přišli k tomu obrázku.
Někdo škrtl sirkou potom, co si Pšouk prdnul!
Jdeme dále. Protože tento týden testujeme McLaren 12C Spider,
Ferrari 458 Spider a Audi R8 V10.
- Nech mne hádat, je to Spider? - Ty víš, že ano. Je to Spider.
Vybrali jsme si levné supersporty, protože jsme ve Španělsku,
které má strašné ekonomické problémy.
Jo, zatím jsme navštívili město duchů.
Mělo nemocnici, školu, restaurace,
tisíce domů a bytů, ale vůbec žádné lidi.
Jeli jsme po silnici nikam.
Bylo to vlastně jak natáčet v zemi duchů.
Každopádně navazujeme vyprávění po noci v hotelu v Granadě.
Následující ráno jsme mířili na sever,
obávajíc se, že se trefíme do dopravní špičky. Avšak...
Takže na téhle dálnici jsou jen tři auta a my sedíme v nich všech.
Koukněte na to. Naše soukromá dálnice.
Vždycky jsem chtěl mít dálnici.
A protože nikde nikdo nebyl,
rozhodli jsme se otestovat maximálku.
Musíme jen najít rovný kus.
Tak tohle je celkem rovinka.
Při 320 km/h se tahle mírná zatáčka změní ve vlásenkovou serpentinu.
Potřebujeme rovinku jako když střelí.
Když jsme konečně našli dostatečně dlouhou rovinku, byly na ní kozy.
Když už jsme test maximálky chtěli vzdát...
Hezky, letiště.
- Kluci, je to letiště? Říkal jsem si... - Ano, "aeropuerto", je to tak.
No pokud je ranvej tak plná jako je silnice,
možná bychom ji mohli použít na test maximálky.
Bože, tady je ale místa na zaparkování!
Vlastně úplně všechno.
Ehm... Kde jsou všichni?
Šli jsme dovnitř najít nějakého vedoucího.
Haló?
Ale vše bylo úplně opuštěné.
Počítače jsou zapnuté, koukejte! Můžu si odbavit zavazadlo.
- Můžu se přihlásit! Mám takovou tu věc na... - Můžu tě odbavit!
- Upadává mi kolečko. - Upadlo mi kolečko!
- Dobrý den. - Budu Lufthansa. Je mi líto, brána je uzavřena.
- No a nemůžete ji prostě otevřít? - Nein.
Nemám pas, mám jen nějaké zbraně a nějaké ukryté drogy.
Nakonec jsme našli, co jsme hledali.
- Tamhle to je, myslím, runway. - Ano.
Ale protože nebylo koho se zeptat na povolení ji použít,
museli jsme improvizovat.
Mohli bychom se tu projet po ranveji?
- Je dnes nějaký letecký provoz? - Ne, dnes je celkem klid.
Myslím, že to bude v pořádku.
S uděleným povolením jsme zamířili na ranvej.
V pořádku, mám to. Mám to. Dobrý.
Nedokážu pracovat manuálně, to víš.
Podívejte se na to!
Je naše!
Ranvej byla měla krásné 4 km.
Víc než dost pro maximálku v našich autech.
Hammond se rozhodl jet jako první.
Vždycky když jede po rovince, tak jsem z toho nervózní.
Richarde Hammonde, dokážeš jet rovně po ranveji?
Ano, co by se tak mohlo stát?
Zmáčknout knoflík ovládání rozjezdu, mód race a manuální řazení.
Maximální otáčky, pravou nohou.
Levou pustit. Výborně a jedem!
První přeřazení udělá za mne, teď je to na mně
a už jedeme 136, 144...
160 km/h, takhle rychle.
Zatraceně, to je rychlá věc!
Podívejte na ten oblak prachu.
221, 226.
Slyším písek narážet do spodku auta. Hodně písku.
Právě bylo přeřazeno na sedmičku. 280 km/h.
Stále drsně zrychluje.
Vidím čáru, 298, 99, 300.
No tak Ferrari, zrychluj!
- Tomu říkám Ferrari na plno. - 304, 306.
308.
308, 309.
309 km/h Nejvyšší rychlost dosažena.
Další na řadě byl James,
který se rozhodl použít úplně veškerý dostupný prostor.
Výborně jdem na to. Sportovní mód, sportovní odpružení, klimu vypnout.
Manuál. Tady na maximum.
Teď jde na to. Jmenuje se kapitán Šnek.
Nebo jak mu říkají Italové, "Signore Šnekini".
To je 128 km/h.
Vím, že v určitou chvíli v tom autě za jízdy
řekne "cloumání".
Cloumání.
Pohybuje se správným směrem.
Je to divné přemýšlet o Jamesi Mayovi v tom autě při téhle rychlosti.
Řídící kokršpaněl.
280, 283. No tak!
Bylo tam 298.
Při vědomí toho, že moderní tachometry jsou děsivě přesné,
jsem věděl, jakou rychlost musím překonat - Hammondových 309.
OK, kontrola prokluzu při startu. Jednička. Zmáčknout "launch". Launch zapnuto."
3, 2, 1, start.
A sakra, to je rychlost!
Už 128 km/h.
A je tu. Jede obrovskou rychlostí.
224. Přebírám manuální řazení
a zůstanu na šestce.
Nechci přeřazovat na sedmičku,
protože by mne to zpomalilo.
No tak! 306, 309.
310, 312, 314, 315.
Opět 315.
No a jsem na konci a maximálka byla... 317 km/h.
A proto je vítězství moje.
Bohužel jsme ale ještě neskončili,
protože James přišel s nápadem.
Jedná se o drag race, ale kvůli počasí,
a zvlášť kvůli tomu, co dělá dnes, musíš vystartovat
se střechou dole a do cíle dojet se střechou nahoře.
- A to není tak jednoduché, jak to zní. - No, není.
- Protože já mohu střechu ovládat za jízdy. - Já též.
- On ne. - Ty ne. Ne, ve Ferrari se musí... - Musíš zastavit.
- Což znamená... Počkat! - Ne, je to vlastně docela zajímavé.
Já můžu otevírat střechu při 30 km/h.
- Kolik můžeš jet ty? - 50 km/h.
- Děláš si legraci? - Ale oficiálně trvá vztyčení tvé střechy 14 sekund.
Mé 19 sekund. Je to složité.
- Takže když bude odstartováno... - Ano.
vyjedu, ale smím jet max. 30 km/h,
- zatímco se bude zvedat střecha. Pak mohu vyrazit. - Jo.
Ty můžeš jet až 50 km/h... Ale musím tou rychlostí jet déle.
Protožetobě to bude trvat déle. Ty neodstartuješ, dokud nevyjede střecha.
- Ale pak... - Jet jak šílený. - Jo, launch control a jet jak šílený.
Dohodnuti na závodě na půl míle (0,8 km),
jsme se připravili na startu a náš španělský startér začal odpočítávat.
Tres, dos, uno...
Začínáme, začínáme, začínáme. Netroufám si dát launch control.
Odjíždějí a já nikam nejedu!
Méně než 30.
29 km/h. 30. 29.
No tak. Pospěš si.
Sakra, překročil jsem rychlost. Zatraceně!
Bože. Zápasím s přilnavostí. Okna vyjíždí nahoru.
Střecha zajištěna! A jedu!
Předjel jsem Jamese.
A do...!
To jsem neudělal dobře.
Seřadili jsme se na druhý pokus.
Dobře, brýle nasadit, takže přečtu, že je střecha zajištěna.
Dobře, prst na knoflíku a soustředit se na rychlost.
A jedeme. Držet se pod 30 km/h Jeremy. 29, 30.
Počkám dokud nebude střecha nahoře a těsně před sklopením zadního víka,
zmáčknu launch control. Tady.
No tak!
Je to děsně pomalé.
30, sakra, 31. Manipulace se střechou probíhá.
Hotovo. Můžu jet.
Střecha uzavřena!
Přeřazuji levou rukou. To je ale multitasking.
- Míjím Jamese Maye. - Blíží se k čáře.
Myslím, že Jeremy projel cílem.
- Ale každou vteřinou se dotahuji na Audi. - Hammond se blíží!
Dostanu ho. Dostanu ho!
Druhý.
Vítězství je moje.
Kupodivu měl James jiný názor.
Audi v podstatě všechno vyhrálo.
Promiň Jamesi, myslím, že zjistíš, že McLaren byl na míle před tebou.
Nejvyšší rychlost, McLaren. Takže McLaren vyhrál oba závody.
Ale můžu upoutat tvou pozornost na pár věcí?
Úplně zničené zadní kolo, to samé na druhé straně.
To ti nemusím připomínat.
- Tady nahoře jsme našli hodně zle popraskané sklo. - Za to může Hammond.
To je jedno, kdo to udělal, je hodně zle popraskané.
Ty máš také hodně zle popraskané sklo. Kde že to je? Tamhle.
Zničil jsi kola.
A když se podíváš tady dolů, našeho kameramana to bude zajímat.
Tahle část karoserie byla úplně vyžrána.
A to nebyl jediný problém způsobený prachem
a pískem na nepoužívané ranveji.
Pane jo, podívejte pod něj!
Bože.
Zatímco Audi bylo bez poskvrny.
Proč Němci stříkají lak tak, že neleze dolů?
Protože jsou to Němci a pro ně je nemožné auto špatně nalakovat.
Připouštíc Jamesovu myšlenku, jsme se vydali zpět na silnici
a s blížícím se večerem bylo na čase poohlédnout se po přenocování.
- Kluci? - Ano. - Mám další skvělý nápad. - Neříkej, a jaký?
No, místo toho hledat hotel,
proč prostě nezajet do příštího města a neopatřit si dům?
OK.
To není špatný nápad.
V dalším městě jsme začli lov na dům,
a po pravdě řečeno bylo z čeho vybírat.
Rád bych nějaký s výhledem.
No tamten má přerostlou zahradu. To se mi nelíbí.
Nechci žádný se psem.
Co takhle 53? Máš rád 53? Nebo 55?
Jako číslo mám radši 55.
To jsme si ujasnili a nastěhovali se.
- Pane jo, je tu pěkně! - Ale ne. Nevyžádaná pošta.
To je ložnice? Zabírám si tuhle.
Nemá vlastně postel, ale to se vsákne.
- Panečku, podívejte na to! Mám vanu, bidet, záchod. - Hammonde?
- Ano? - Našli jsme tvůj pokoj. - Nech mne hádat, je malý? - Je nízký.
Není. Je pěkný. Koukněte na to!
To mi stačí.
Potom, co jsme si příbytek vyzdobili a tím rozzářili,
Jeremy nám uvařil paellu, zatímco jsme diskutovali o našich autech.
Kdybychom měli odhalit nejlepší levný supersport, je to Audi,
o tom není sporu.
- Kdybychom měli odhalit nejlepší auto, je to Ferrari. - Ne, ne, ne.
- Není. - Ale je. - No, není. McLaren je lepší auto.
- Není to lepší supersport. - Neříkal jsi supersport. Říkal jsi auto.
Dobře, nejlepší supersport.
No a teď víš, že nejlepší supersport je Ferrari.
- Nejlepší auto je McLaren. - Jo, ale když kupuji supersport, kupuji...
- a vítěz tohoto testu je prozatím... - Audi. - ...Audi.
- S tím úplně souhlasím. - Ano. Pro diváky to není moc užitečné.
S večeří na stole jsme pokračovali v hledání rozsudku.
Ale bylo to beznadějné.
Ano, to je, ale Ferrari, vstříkli trochu magična do...
Se střechou dole, je vážně dobré. V žádném případě!
Za 2,1 mil. Kč seženeš kuchaře.
Přerušilo by to naši debatu, kdyby mi náhle bylo velmi špatně?
Čeká až se mu přehraje fotka do počítače.
Sedí tam a mumlá si: "Ukládání do vyrovnávací paměti..."
Podívejte, chceme, aby bylo úplně jasné, že to letiště nebyly kulisy.
Před pěti lety ho otevřeli, pak zkrachovalo,
- a pak bylo vloni zavřeno. - Jo.
Je to neuvěřitelné, když se nad tím zamyslíte.
Všichni máme nepoužívané věci, já mám pekárnu na chleba a pánev wok.
- Ale nemám mezinárodní letiště. - Ne.
Ohledně toho, viděli jste, co ta ranvej udělala mému Ferrari?
A měli byste vidět, co se mu stane ještě později.
Měli bychom Richarde Hammonde?
Nemyslím, že opravdu chcete zůstat a vidět to.
Možná teď radši přepněte na Chalupa je hra.
- Jamesi, Top Gear, nebo radši Malá farma? - Nech mě se rozmyslet.
- Ano, zůstal bych u Top Gearu. - Zůstal bych u Top Gearu.
Nicméně, co bylo, bylo.
Teď musíme posadit hvězdu do našeho auta na rozumnou cenu.
Můj dnešní host se nejvíce proslavil tím, že zemřel
a pak opět obživnul. Ale není to Ježíš.
Je to muž, který v televizi hraje Sherlocka Holmese.
Dámy a pánové, prosím přivítejte Benedicta Cumberbatche.
Ahoj.
- Jak se máš? - Skvěle.
Posaď se. Páni, páni, páni.
Páni. Děkuji mnohokrát.
No, to je ale přivítání…
přivítání od mnoha lidí, kteří by rádi věděli,
jak to, že nejsi mrtvý.
Když jsem skočil, letěla tam helikoptéra, ve které byl také Mycroft
převlečený za ženu s nafukovací sukní.
A pak si vzal pilulku, což vlastně znamená, že ta helikoptéra…
Ne, nikomu to nevysvětlím. Prostě nemůžu.
Ne, počkej, mě to opravdu bavilo!
Protože to byla jedna z nejdiskutovanějších
událostí v historii televize.
Já jsem tu ale nebyl. Trošku jsem prošvihnul
všechen ten rozruch, protože jsem byl v zahraničí.
Slyšel jsem, že to trvalo snad týdny.
Ano trvalo. Zkrátka a dobře jsi spadl z vysoké budovy a nezabil se.
Ano.
- A pak jsme tě viděli mrtvého, ale přesto… - Ano.
Takže kdy vlastně zjistíme, jak se jim to povedlo?
Myslím, že to bude někdy koncem tohoto roku,
nebo na začátku toho příštího. To bychom chtěli.
- Nedávno jsme tě mohli vidět v novém Star Terku. - Ano.
Viděli jste ho?
Ano!
- A podle mě jsi byl skvělý záporák! - Děkuji mnohokrát.
Nabízí se ovšem otázka, proč nejsou Američani v žádném filmu
schopni obsadit do záporné role Američana?
Měl jsem na to takovou oblíbenou teorii, která říká, že jejich samohlásky jsou měkké
hřejivé a milující, zatímco naše souhlásky,
jsou ostré, přemýšlivé a inteligentní.
To je tak hipísácké, šílené, a levicové, až se mi to líbí…
My zníme inteligentněji?
Trochu a možná, že je to děsí, fakt nevím!
- Konec mé kariéry ve Státech! - Přesně to jsem chtěl říct!
Jedna z věci, na kterou se tě musím zeptat, když jsi teď hrál ve Star Treku,
máš pocit, že se kolem Tebe teď začali rojit Trekkie fanoušci?
Zatím jsem potkal samé normální.
- Vždycky začnou, "Js.. jsem docela fanda Startreku." - A jsi?
Ne, to jsem jen předstíral, že jsem.
Aha. Jsi tak dobrý herec, že jsem si skoro myslel, že jsi!
Oblbnul jsem tě, Jeremy! Oblbnul!
Ve skutečnosti jsem zpočátku vůbec nebyl Trekkie.
Viděl jsem první film, který mě hodně bavil, a tak jsem samozřejmě začal
zkoumat, co bych asi tak měl dělat
a opravdu jsem se do toho dostal. Bylo skvělé se na tom podílet.
Lidé se občas bojí říct, že mají Startrek rádi,
ale já ho měl vždycky rád, už od dob Kirka a Spocka,
až k Jean-Lucu Picardovi.
- Mají spolu skvělý vztah, opravdu výjimečný. - Ano… Cože?
Teď nechápu, jaký vztah?
Mezi Kirkem, Spockem a Bones. Myslím, že ti tři…
A je to tu, když začnu mluvit
o vztahu mužů v dramatu, je to chápáno takhle.
A okamžitě se objeví celosvětová bublina
plná fanouškovských výmyslů, ve kterých se já a John Watson
vznášíme vesmírem v posteli, připoutání jeden k druhému.
A nejen pouty!
Tohle bych dneska večer mohl sepsat, to by mohla být sranda!
- Jsi z herecké rodiny. - Jsem, máma i táta jsou oba herci.
Moje automobilová historie je s nimi vlastně úzce spjata.
To oni mi ukázali svět aut.
- Je to zajímavé, máme to fotku tvojí maminky, podívej. - Jo.
Tedy, moje máma takové auto neměla.
- Úžasné. - Ano, skvělé.
- To je něco od Gerryho Andersona? - Ano, je to ze seriálu UFO.
Ona hrála v seriálu UFO?
- Ano, hrála v UFO. - Samozřejmě to nebylo její auto, je to…?
Ne, ale řídila ho, bylo řiditelné. Ona měla MGT...
Tedy vlastně správně je to MGB, hatchback.
- Teda ne hatchback, omlouvám se, kabriolet. - Ano.
To bylo než jsem se narodil. Potom už naši kupovali praktičtější auta
Měla Mini, které bylo skvělé.
- Bylo to moje první auto. - Opravdu? - Ano.
Tvoje první auto tedy bylo klasické Mini?
- Malé Mini. - Rozbils ho?
Ne, ale jednou v noci jsem ho převrátil,
když jsem najel na obrovský kámen na silnici
a řadící páka udělala "Cvak", a projela skrz karosérii.
Takže dalším autem bylo... ?
- Golf Mitsubishi Colt z roku 1982, hatchback. - Golf?
Jo. Ne, ne Golf, omlouvám se. Mitsubishi Colt.
- Takže to už máme MGT a Mitsubishi Golf. - Jasně!.
Motám ty názvy se jmény z jiné automobilové reality.
V autech je spousta zmatku!
Ještěže nedělám to, co ty, byl bych hrozný moderátor.
Ještěže já nedělám to, co děláš ty,
Protože neumím řídit vesmírnou loď a dávat pěstí, nebo hrát.
- To se dá naučit. Naučili mě to. - Co, jak dát někomu správně pěstí?
Hollywood-fu, byla to skvělá zábava.
Udeříš… Dáváš úder bokem ruky?
- Co to děláš? - Když udeříš…
Vypadáš, jako bys chtěl utřít něco na předním sklo.
Ne, když někomu dáváš úder, protože já často… Někdy se…
Obvykle se jen otočíš v bocích
ale musíš to víc prodat, udělat oblouk na kameru.
Zkus si to. Zkusíme si to? Zkusíme si nahraný úder?
Jasně!
Co když z toho bude skutečná rána?
Já se rozmáchnu a ty tu ránu přijmeš.
Rád jsem ten dominantnější.
- Takže, kde je kamera? - Tahle?
- Na mě se dívej. - Ty mě teď vlastně režíruješ!
- Jsem připraven schytat ránu? - Ano.
- Když se dostanu sem, uhni hlavou. - Ale co když neuhnu?
Tak to neudělám.
Je někdo z vás… Připravte si pak účty z čistírny, až se můj nos...
- Tak jo. - Připraven? - Ano. - Dobře.
Vypadalo to dobře? Kameraman to viděl, diváci také.
Už jsme tu za ta léta měli mnoho herců,
ale ještě žádného, který byl doopravdy unesen v autě.
Vážně? To je dobře.
Ano je. Ty jsi ale byl opravdu unesen.
Ano, byl.
Bál ses? Jak se to stalo?
Velmi jsem se bál.
A musím zdůraznit, nejen proto, že miluji Jihoafrickou republiku
a Jihoafričany,
že to byl jen malinký incident v obrovské zemi a měli jsme opravdu štěstí.
Jeli jsme po hrbolaté, prašné cestě směrem k dálnici N2,
hlavnímu tahu směrem k východnímu pobřeží,
když nám praskla přední pneumatika a obklopila nás skupinka lidí,
prohrabali nám věci a proběhla menší strkanice
V jednu chvíli mě zavřeli do kufru, a zajímavé je, že jsem si pomyslel,
"Možná bych mohl vypáčit zadní brzdová světla, a pak by policie..."
Ne, žádný policajt v Jihoafrické republice nezastaví o půlnoci
auto plné chlapů kvůli rozbitému zadnímu světlu.
Bylo to dost strašidelné.
A když tě z toho kufru pak vytáhli, dali ti deku přes hlavu?
V jednu chvíli vyházeli z auta všechno ven.
Byli jsme pod nějakým nadjezdem,
nákladní auta projížděla jedno za druhým
a ta zvuková kulisa by skvěle zakryla ránu.
A pak na nás hodili tu deku a já jsem si pomyslel,
"Aha, to bude něco jako polštář, který má utlumit výstřel."
A tak jsem se začal smiřovat se smrtí,
asi čtyřikrát během půl hodiny. Celé to trvalo asi dvě hodiny.
- Nesmíme to ale hodit na Jihoafričany. - Nesmíme. Je to velká, krásná země.
- Budeme to zkrátka ignorovat, prostě se to nestalo! - Vystřihněte to!
- Nicméně, přijel jsi sem zajet kolo. - A...PÍP!
- Jaké to bylo? - Byla to velká zábava.
Prvních pár kol jsem pro stromy neviděl les, ale časem jsme myslím...
Postupně jsem si časy zlepšil,
- takže jsem se opravdu něco naučil. - Jak to víš?
Lidi okolo dělali: "Mmm."
Aha, takže jen z toho, že lidé ze štábu dělali "Mmm"?
Řekli mi, že jsi zajel víc zkušebních kol, než ostatní hosté.
To je ostuda!
Chce vidět nejrychlejší kolo?
Ano!
Mrkneme na to.
Dobře.
Páni.
A vyrazil.
Yippee ki-yay, ty hajz-PÍP!
Fanda Pařby ve Vegas je tu!
Podívejte se na to, jak sedí. A je s celoživotní zárukou!
- To není špatné. - Je to tak správně? - Jo.
Je tu horko.
Ale to není výmluva, no tak.
- Klimatizaci jsi měl zapnutou nebo vypnutou? - Vypnutou. - Správně.
Tady trochu ze široka, to by tě mohlo stát tak půl vteřiny.
Zařadit, zařadit, zařadit, zařadit.
A bum!
- Jo, rychlý jako Sundance Kid! - Ó bože!
Tady to bylo trošku pomalé, ale alespoň jsi nešel do smyku.
Nevyužil jsi celou trať, respektive, vůbec jsi ji nevyužil.
Používej trať, Benedicte.
Dámy a pánové, Alec Guinness v našem autě za rozumnou cenu!
Pohnul jsi pneumatikami, to bylo pěkné.
A teď předposlední zatáčka.
Sakra, to je děsivé.
- Ne, to je skoro dokonalé. - Opravdu?
Je to opravdu skvělé. A teď Gambon.
Naštěstí ne tak rychlé jako Jimmy Carr A je v cíli!
- Nebylo to špatné! - Bylo to dobré. Bylo to dobré.
Tohle jsou časy, které zatím hosté zajeli v našem novém autě.
- Jémináčku! - Tak kam myslíš?
Nevím, nevím.
Pokud jsem byl rychlejší než Warwick, tak budu šťastný.
Rychlejší než Warwick, který měl 1:46.8.
- Takže tam míříš? - To je dost vysoko, že?
Benedicte Cumberbatchi, ty se nakláníš dopředu.
Můj čas už to nezrychlí, co?
Už mi tu nezbylo moc místa!
Tak zkrať čas!
Zajel jsi to za jednu minutu....
čtyřicet...
sedm celých osm sekundy.
Takže nejsi rychlejší.
- S tím mohu žít. - Jsi uprostřed.
Mám tu seznam dalších lidí, kteří si zahráli ve Star Treku.
Pokud tě to potěší, tak Jean-Luc Picard, 1:50 přesně.
Ó, bože.
Takže jsi rychlejší než on.
Ale předchozí záporák, Eric Bana, 1:47.5,
- a to ještě na mokru. - Frajer! - Takže Eric Bana byl rychlejší.
Už opravdu nevím, jak jinak tě utěšit.
Musím přijít znovu, musíte mě pozvat ještě jednou.
V podstatě jsem tě sem přivedl a zničil ti celý den.
- Ano, ano! - A za to se omlouvám,
- protože mi bylo opravdu potěšením. - Nápodobně, díky.
Hodně štěstí s novým Sherlockem, bylo to fakt skvělé.
Dámy a pánové, Benedict Cumberbatch.
Takže, dnes večer jsme na cestě do Madridu
ve třech supersportovních kabrioletech.
Zatím jsme zjistili, že je Španělsko plné úplně nových věcí, které
zřejmě nikdo nepoužívá.
Přesně tak. Strávili jsme noc v nechtěném domě
kde nám Jeremy připravil večeři.
Každopádně pokračujeme následujícím ránem.
Po rušné noci na toaletě jsme vyrazili.
Ale už po 100 metrech...
Ou, zničil jsem si Ferrari.
...jsem trefil patník.
Moji kolegové z toho naštěstí nedělali vědu.
Hammonde, pozor na ten sloup přímo před tebou. Hammonde, opatrně.
Blok bytů napravo.
Zastřelte mě prosím.
Rozbít Ferrari je zvláště špatná věc.
Je to jako kopnout králíka.
Hammonde, až se dostaneme na dálnici, pojedeš tam docela rychle,
třeba i 110, musíš se tam opravdu soustředit.
Hammonde, trochu doprava, pozor na ty svodidla.
Ti to nikdy nevzdají.
Samozřejmě, že šikana nepřestávala.
Dva velké kovové sloupy, Hammonde. Ne... Vidíš je? Pozor na ně!
V pořádku, můžeš.
Naštěstí jsme se po několika klidných mílích na další prázdné dálnici
konečně blížili k Madridu.
Vím že hlavní města obvykle přežívají nejhorší časy odříkání,
takže to snad bude staré dobré, rušné místo.
Nicméně...
Pane na nebi.
Podívejte na to.
Jsou jich tisíce.
Tenhle kolaps byl zjevně větší, než jsem si kdy uvědomoval.
I tak, podívejte se na to takhle - Hammond tu nemá koho přejet.
A ta myšlenka mi vnukla další skvělý nápad.
Po té silnici nikdo nejede.
- Tak co navrhuješ? - Ani po té.
Co chci říct je, že tohle město předěláme na městský okruh.
Přivezeme Stiga, on v nějakém autě zajede čas
a my se ho pokusíme překonat.
To je ambiciózní plán.
Jak těžké to může být?
- Pár pneumatik, nějaké bariéry. - To je perfektní tribuna.
Všichni nájemníci - kdyby tu nějací byli - by mohli sedět na balkónech a pozorovat.
Bernie Ecclestone se teď bude naklánět dopředu v křesle a pomyslí si, "Dobrý nápad".
Následuje Grand Prix Madridu, už za chvíli.
Poté, co jsme navrhli trať,
jsme s Jamesem začali stavět skutečný okruh.
Nemůžu je dávat rovnoměrně, když jedeš tak rychle!
- Je to do kopce. - Jo. Zaber! - Jo, jo.
Tohle je odstín Ferrari Rosso.
Takže když do toho narazíš, účelně to opraví, co sis poškodil na autě
Kvůli mému problému s manuální prací, jsem zajel vyzvednout Stiga.
Takže, tohle je start, že?
Opatrně. Takže tohle přijde...
Jamesi, posílej je jen když...
je chyt...
- Ne! To je... - Co to k sakru je?
Safra.
Á, je tady.
Stig je tady.
Je v pořádku?
Když byl okruh hotový a pokřtěný,
:: Okruh Sira Francise Drakea ::
rozbalili jsme Stiga, aby zajel referenční čas
v přeplňovaném kabrioletu od Jaguaru.
- Takže, Jamesi Mayi, máš nachystané stopky? - Ano, mám.
Bradley Cooper to odstartuje.
Tři, dva, jedna!
To je zlý, zlý zvuk.
Ó, podívejte na to! Projíždí Gibraltarskou skalkou bokem.
Protože šlo o městský okruh,
byl plný výhružně se tvářících obrubníků.
A byl tu dokonce i retardér.
Ale Stiga nic z toho nezajímalo.
Páni!
57.5 sekundy.
No dobrá.
Pak jsme se vydali na obhlídkové kolo,
tušíc, že pokud chceme porazit Stiga,
musíme jet průměrně alespoň 100 km/h.
Je to docela znepokojivé.
I když byla naše auta rychlejší než Jaguar,
vypadalo to jako slušná výzva.
Tak jdeme na to, jen ty a já, malé Ferrari.
Teď je naše šance, dej do toho všechno.
Tři, dva, jedna.
Hodně rychlý start.
Gibraltarskou skalkou v omezovači.
Zatoč. Tahle věc tě podrží, Richarde.
Zatočit pozdě a co nejdříve přidat.
To bylo rychlé.
Teď šikana. Tohle je monstrózní.
A teď, se protáhnout skrz. Je to úzké.
A na cílovou rovinku, vstříc cílové čáře.
Tohle je všechno co mám, všechno co svedu.
Ferdo, opravdu doufám, že jsem odčinil tu dnešní ranní nehodu.
Svou část jsem splnil, po mně byl na řadě Signore Šnekini.
Tři, dva, jedna.
Ou, to zní jako dvojka.
Trojka!
Dámy a pánové, James May zařadil trojku.
Tady je někde levá. Támhle je. Vletím tam.
Do Lord Howard z Effinghamu.
Těžko se tu řadí...
Nikdo nečeká Španělský retardér.
Hezky rovně.
To mě málem zničilo.
Konečně byl na řadě McLaren.
Aktivní aerodynamiku a sport.
A jdeme na to.
Tři, dva, jedna.
Paní, ten launch control.
Soustřeď se, Jeremy, soustřeď se.
Ale ne!
Masivní smyk!
A na rovinku Golden Hind.
Teď jsem tam měl 150. Podřadit na dvojku.
Jedééém, přidej!
Musím říct, že náš městský okruh byl tisíckrát lepší než ten ve Valencii.
To je jeden z nejnudnějších městských okruhů na světě.
- Jediný problém, který jsem měl, byla šikana Lorda Howarda z Effinghamu.
Opravdu jsi tam chtěl jedničku, ale nemohl jsem ji tam dostat.
Snažil jsem se jí tam kopnout.
- Já měl zase problém s "Nikdo nečeká Španělský retardér." - Jo.
Musel jsi na něj najet zeširoka a rovně, jinak by tě odhodil na obrubník.
- A urazil by sis kolo! - Jo, přesně tak. - Ano, ano.
Já tady mám každopádně výsledky.
A... no, jinak to říct nejde...
nejrychlejší auto na našem úžasném okruhu bylo...
- Ferrari! No, ano! - Nebylo.
Ne, bylo, protože když se podíváš, tady jsou čísla
vedle jmen a moje je nejmenší, to znamená...
Ne, ne Hammonde. Ferrari bylo nejrychlejší v prvním kole.
- No, byl to závod o jednom kole. - Nebyl to závod o jednom kole!
Ne, protože pak jsme odklidili kamery,
a jezdili jsme dál, jak si vzpomínáš, a ke konci
byl McLaren nejen rychlejší než Ferrari,
ale rychlejší než Stig.
Ale to nebyl konec, protože pak Stig znovu vyjel v Jaguáru
- a byl rychlejší než McLaren. - Ano. - Moment, to také nebyl konec,
protože, pak přeci začalo pršet a v dešti bylo nejrychlejší Audi
díky jeho pohonu všech kol.
- Tohle není moc dobré, co? -No, není to právě jasné.
No, co se snažíme říct je, že byla postupně všechna nejrychlejší. - Jo
Nicméně, tady mám všechny výsledky všech kategorií.
A rychlost, ano, rozhodli jsme se že to byla remíza.
- Ne, bez pochyby to bylo Ferrari. - Nebylo to Ferrari.
- Byl to závod na jedno kolo... - Byl to McLaren. - Sklapnete vy dva?
Tichost, to byla také remíza mezi Audi a Mclarenem.
Diskrétnost, Audi.
Hospodárnost, Audi.
Poměr ceny a hodnoty, Audi,
a nakonec, výbava,...
Audi.
Je to jasné, ne?
Poměrně jisté vítězství pro Audi.
Takže, Jamesi Mayi, které z těchto tří aut by sis s našimi poznatky koupil?
Ferrari.
- Jo, Ferrari. - A ty?
- McLaren. - Zajímavé, opravdu?
- Ne, vzal bych si Ferrari. - Dobře.
Chci říct, McLaren je naprosto brilantní,
ale Ferrari je prostě o kousek výjimečnější.
Takže tu všichni říkáme, že bychom chtěli auto,
které se rozpouští, když s ním jezdíte moc rychle.
Ano, ano.
A s touhle peckou můžeme skončit.
Srdečně vám děkuji za pozornost.
Uvidíme se příští týden. Opatrujte se, dobrou noc.