Dobrý večer.
Děkujeme vám.
Před několika lety nám Jaguar dal kabriolet F-Type
a nyní je zde ve verzi Coupé.
Vybírat můžete ze dvou motorů V6,
nebo z fantastické V8 za 85 000 liber. (3,2 mil. Kč)
Zkuste hádat, kterou jsem řídil.
Je nádherný, co říkáte?
Až vám z toho ukápne slina.
Ale je také agresivní.
Ukřičený.
Vzteklý.
A na rozdíl od verze se stahovací střechou má kufr,
kam se toho spoustu vejde.
Do kufru kabrioletu se vejde jen čepice se štítkem.
Ale zde je místo na všechny myslitelné typy čepic najednou.
Slamák, fez, safari helma, plstěný klobouk, Jamesova čepice.
A pořád je zde místo i na husarskou beranici.
Tak a je to.
A dobrých zpráv je více.
Protože Jaguar se trochu pošťoural v přeplňované V8
a ta teď produkuje 542 koní.
To je o 54 více, než dostanete u kabrioletu,
což znamená, že má miliónovou maximální rychlost.
Je strašně rychlé.
Však právě jedu 260 km/h
a to mám v kufru 17 čepic.
Ale ještě impozantnější než rychlost je to, jak je vyrobeno.
Nepřišroubovali na něj prostě střechu, celý bok je nový.
To je on.
Jeden kus hliníku, který váží pouhých...
tři a půl kilogramu.
A protože je v jednom kuse, je pevnější,
bezpečnější a méně se kroutí.
A to znamená lepší jízdní vlastnosti.
Myslel jsem, že kabriolet je dobrý, ale tohle...
To je ještě lepší.
Ve skutečnosti má tvrdší pružiny než kabriolet,
což jízdu moc neovlivní, ale...
Bože, jaká je to zábava s ním jezdit.
Jezdit s ním, to je poezie.
Poezie Teda Hughese, ale stále poezie.
Má v sobě elektronický diferenciál, který se přehřeje,
když pojede jako šílenci, ale...
pokud zůstanete v mezích
rozumného selského rozumu, je senzační.
Nevybavuji si žádné auto, které je jako tohle.
A to jedu jen na půl plynu.
Ano, jsi dobré!
Takže je hezké, násilné a rychlé
a mnohem praktičtější, než si umíte představit.
Nicméně se nelze vyhnout pár drobnostem.
Číslo jedna, na stykové křižovatce je opravdu špatný výhled.
Zastavím na hraně naší ranveje a podívejte.
Jediný způsob, jak odjet, je zkřížit prsty
a doufat v nejlepší.
Hloupej pitomec!
Má ale i jiné mouchy.
Když posunete sedačku až dozadu, pokud jste třeba vysocí,
kůže na přepážce vrže, slyšíte to?
Opravdu to rozčiluje.
A pak ovládací systém, který je dotykový, což zní dobře,
ale tak strašně to tu drncá, hlavně v malých rychlostech,
že je velmi obtížné trefit se na to správné místo.
Pokud si nedáte pozor, tak místo změny stanice rádia
začnete měnit barvu osvětlení interiéru,
nebo zapnete "Šílený mód" dynamického řídicího systému.
Já chtěl jen přeladit na Classic FM!
Ale největší problém tohoto auta je, že nikdy nepřestane řvát.
Můžete zmáčknout tohle tlačítko na ztišení výfuku,
ale vždy, když se přiblížíte k plynu, probere se opět k životu.
Je jako dítě, které umí hrát na housle.
Prvních pět minut je to v pořádku.
Ale po měsíci začnete uvažovat, že jestli nepřestane,
nacpete mu je do zad...
Klid a ticho?
To tohle auto nikdy nedokáže.
Naštěstí je zde jiný nový Jaguar, který je o něco méně...
nevychovaný.
Před pár lety jsme testovali tento Eagle Speedster.
A nyní společnost, která ho vyrobila, přišla s něčím dalším.
Jmenuje se Low Drag GT
a jedná se o obnovení jednorázového prototypu E-Type,
který vyrobil Jaguar v šedesátých letech.
Ale slovo obnovení, není správné,
protože co udělali je, že vzali základní design
a původního ducha, které přivedli do dnešní doby.
Představte si ho, jako Georgiánský dům s Wi-Fi.
A třeba takový ten kávovar George Clooneyho.
Začněme u motoru.
Jedná se, jako u originálu, o TwinCam řadový šestiválec.
Ale na rozdíl od něho má vstřikování paliva, namísto karburátorů.
Takže i funguje.
Je vyrobeno z hliníku, namísto z litiny, takže je lehčí.
Také má chlazení, takže se nepřehřívá.
A je větší než originál...
což znamená, že je výkonnější.
Původní auto mělo obsah 3,8 litrů a produkovalo 265 koní.
Tohle má 4,7 litrů...
a produkuje 345 koní!
Takže je rychlejší...
Mnohem rychlejší!
Abychom vám předvedli, co je to za raketu,
Zajedu drag race proti modernímu sporťáku od Toyoty, GT-86.
Tak fajn, dítě z šedesátek, proti 21. století.
Tři, dva, jedna, start!
Na startu se mi kouří od kol. A už mu ujíždím.
Neuvěřitelné.
Janis Joplin dává Justinu Bieberovi do tlamy.
A tady je cílová čára.
Jo, snadné vítězství.
Vždycky jsem říkal, že věci z mé doby byly lepší,
až na křivici a záškrt. A tohle to potvrzuje.
Dokonce je i docela dobré v zatáčkách.
Nechci tvrdit, že jede jako moderní auto, to nejede.
F-Type by ho porazil snadno.
Ale rozhodně...
mi nepřijde tak staré, jako já, což ale je.
Ale nejsou to jízdní vlastnosti, výkon, nebo maximálka 275 km/h, co zaujme.
Ale pozornost věnovaná detailům.
Třeba protože má 5-rychlostní převodovku
namísto 4-rychlostní u originálu,
Eagle tak vyrobil korespondující řadící páku s číslicí pět.
Já bych to dopsal bělítkem.
A podívejte na ta stínítka.
Jsou nádherná a někdo je musel vyrobit a k tomu držák
spolu se šrouby a pantem.
To je prostě...
Těžko se to popisuje slovy.
Je toho však více.
Kola, vypadají jako z oceli a z diskontní prodejny,
ale ve skutečnosti jsou z hořčíku, ručně dělané.
A protože má Eagle vlastní design,
přední sklo je dělané na zakázku.
To znamená jít ke skláři a říct: "Můžete mi udělat jedno čelní sklo?"
Jedno!
Stojí 15 000 liber. (560 tis. Kč) A zadní okno?
To stálo také 15 000 liber.
Ve výsledku je Low Drag GT o dost dražší, než F-Type
a není tak hbitý a je pomalejší.
Ale vím, které bych měl raději.
Je málo známým faktem, že mnoho z nejlepších lidských vynálezů
začalo kresbou v písku na pláži.
Henry Royce z Rolls-Royce je znám tím,
že první nákresy motoru Merlin,
neskutečného motoru pohánějícího Spitfire a Lancaster,
nakreslil do písku na pláži, kde žil.
Norman Woodland - ne, taky jsem o něm nikdy neslyšel -
byl v Miami, když navždy změnil nakupování
první kresbou čárového kódu v písku.
a v roce 1947 se tady, v zálivu Red Wharf na ostrově Anglesey,
stalo to samé s Land Roverem.
Nákres udělal chlápek jménem Maurice Wilks,
který byl ředitelem konstruktérů u Roveru.
V té době na své farmě používal obrněný transportér
až ho jednou vyměnil se svým sousedem za starý Jeep Willys
a velmi brzy ho napadlo: "Tak počkat, tohle přece umíme postavit taky."
Tak načrtnul svůj výtvor do písku
a za pár měsíců byl postaven první prototyp.
Bohužel ale mělo auto jednu chybičku.
Víte, Maurice si myslel, že když umístní volant doprostřed,
budou moci auto prodávat do zemí s levostranným i pravostranným řízením
bez žádných dalších úprav.
Pak si ale uvědomil, že - kromě jiných problémů -
bude signalizace rukama poměrně obtížná.
Takže se musel vrátit k rýsovacímu prknu.
A pouhých deset měsíců po tomhle nejistém startu
se zrodil první Land Rover.
Prodával se v této zelené,
protože jediná barva, ke které se Land Rover dostal
byly armádní přebytky používané na Spitfire.
Karoserie byla hliníková, ne však z chytrých kostrukčních důvodů,
ale protože ocel byla nedostatkovým zbožím.
Jestli někdy existoval outsider...
bylo to tohle auto.
Nikdo v té době nemohl předpovědět,
jakým fenoménem se outsider nakonec stane.
Armáda je kupovala po tisících
a používali je všude od mediků po speciální jednotky,
zatímco v civilním životě se stal synonymem pro všestrannost.
Mohli jste mít Land Rover tank,
Land Rover vlak,
Land Rover pásový dopravník,
sněžný pluh,
požárnickou stříkačku
a, poněkud k vzteku...
Land Rover vznášedlo.
Když chtěli průzkumníci objevovat,
dobrodruhové přejít terénem, který se zdál nesjízdný...
obrátili se na jedno z nich.
Bylo to první sériově vyráběné auto,
které ujelo 28 800 km z Anglie do Singapuru.
První, které překonalo Beringovu úžinu.
A vozidlo, které si vybral Ranulph Fiennes
na svou velkolepou expedici kolem Země.
Ve skutečnosti byly doby,
kdy prvním viděným autem 60 % populace třetího světa byl Land Rover.
K tomu všemu se vyrábělo dlouhých 67 let.
67 let.
Už jen délka produkce ho řadí k velikánům.
podívejte se na ostatní ikony - Beetle - kolem 57 let.
2CV - skutečně odfláknuté - jen 42 let.
Tohle auto miluji tak moc, že když jsme před 13 lety
dělali anketu mezi diváky Top Gearu
o nejlepší auto všech dob,
nominoval jsem Land Rover.
Diváci se mnou zjevně souhlasili.
Protože vyhrál.
Tehdy jsem jel s jeho první sérií.
Bylo staré, chatrné a opotřebené.
Ale já se do něj úplně zamiloval a koupil si ho
abych ho mohl zrenovovat.
Nikdy nezapomenu na den, kdy jsem ho přivezl před 13 lety domů.
Stálo na tomhle dvorku jako ztracený sirotek.
Proto jsem ho vzal do dílny, rozebral do posledního šroubku,
a všechno naskládal na podlahu, abych mohl začít dlouhý proces
plný lásky a přivedl ho zpět do stavu jeho původní slávy.
A tady je.
No, víte...
byl jsem HODNĚ zaneprázdněný
a... a věc se má tak, že...
je dobré mít spoustu náhradních dílů, protože se Land Rover hodně porouchává,
takže nikdy nevíte, co se bude hodit.
S takovými věcmi nemůžete být moc sentimentální.
Protože je to nejlepší auto všech dob,
musím se nyní pokusit ho odškodnit patřičným rozloučením.
A tohle je perfektní místo, kde začít.
Existuje spousta skvělých televizních reklam na Land Rover,
ale ta, kterou sledujete, je z nich zřejmě nejznámější.
V ní se auto na navijáku vytáhne na obrovskou, strmou přehradu.
Příště, až budete mít zpoždění do práce,
Nezapomínejte, že neexistuje nic,
skutečně nic, co by mohlo stát v cestě Land Roveru.
Víte, věc se má tak...
že reklama byla, jakkoliv dobře vypadala, obávám se,
výsledkem... řekněme...
televizní magie,
protože Land Rover se na navijáku nahoru nevytáhl sám.
Naviják na předním nárazníku ho táhl prvních několik desítek centimetrů
ven z vody,
ale pak byl po zbytek cesty ve skutečnosti vytažen
mnohem větším navijákem ukrytým na vrcholku přehrady.
Myslím si, že už víte, co teď přijde.
Jako naši poctu Land Roveru Defenderu
uděláme ten trik znovu a pořádně.
Můj... Bože.
Přehrada, kterou budu zdolávat je Claerwen ve Walesu.
Je 365 metrů široká,
ale co mne děsí mnohem víc, přes 60 metrrů vysoká.
Aby to nebylo tak jednoduché,
Land Rover, který použijeme je starý 64 let.
Abychom dosáhli toho, co se jim nikdy v televizní reklamě nepodařilo,
něco jsme tu a tam na auto přidali.
Když dělali onu reklamu, neexistoval dost velký naviják na to,
aby unesl lano dost dlouhé na zdolání přehrady.
Proto jsme - ne Jeremy a já, ale někdo jiný -
vyrobili tenhle obrovitý.
Pak je tu otázka motoru.
Víte, když auto začne šplhat po přehradě, pojede v podstatě svisle
a motor vepředu bude bez paliva a zastaví se.
To je problém, protože motor potřebujeme na pohánění navijáku.
Řešení:
druhý motor jenom pro naviják
Nejlepší na tom je, že je postaven na otočném čepu.
Až Land Rover dosáhne svislé polohy, motor bude pořád vodorovně.
Nic z toho mě ale neuklidňovalo
když jsem stál pod přehradou.
Zatraceně.
Je to o tolik strmější,
než přehrada v reklamě.
Na chvíli jsem si myslel, že se z toho vyvléknu,
protože počáteční bod vypadal úplně nedostupně.
Naneštěstí na to producenti mysleli.
Nenávidím, když se jim povede problém vyřešit.
A tohle je jenom předkrm.
Nakonec jsem se dostal na místo.
Lano navijáku bylo nahoře upevněno...
A bylo načase začít.
To je motor vzadu, který pohání naviják
kvůli sklonu stěny.
Ehm... Chtěl bych přijít na to, o čem jiném mluvit, nebo co dělat.
Ale nic mě nenapadá, proto asi pojedu. Takže, ehm...
Jde se na to.
Napíná se to.
Zatím je to v pohodě.
Ach! A je to tady.
Můj Bože!
Vím, je to pomalé.
Jet rychleji by ale znamenalo riskovat, že uvařím motory navijáku.
Navíc, samotný povrch přehrady byl problém.
Přehrada v reklamě byla z hladkého betonu, tahle je postavená z kamení.
S tím jsem nepočítal.
Co musím dělat je zatáčet mezi kameny
v místech, kde vystupují ze stěny.
Sakra! Škube to.
Musím přes volant cítit povrch.
Sakra!
Tahle svislá jízda terénem měla další problém.
Protože se Land Rover sám tahá na navijáku,
lano se musí na buben navíjet rovnoměrně.
Jestli se to neděje, všechno se pokazí.
Já jsem na něj ale neviděl, proto ho za mě shora sledovali producenti.
Narovnej to, prosím, Richarde.
Ach...
Protože to jde tak pomalu, mám čas rozjímat nad tím, co by se stalo, kdyby...
Nemůžu, netroufám si. Jsem úplně vyděšený.
Strachem se nemůžu ani hnout.
Za polovinou se všechno jestě zhoršilo.
Cítím, jak se přední kola odlehčují...
Protože... tam, kde se přehrada přehýbá, tam, kde jako by vtahuje břicho...
naviják zvedá předek mého auta ze země. Ach!
A nedokážu popsat, jaký hrůzostrašný pocit to je.
Zastav, zastav, zastav.
Zastavuji, zastavuji.
Ne, vážně, kámo, máš asi 20 sekund, jsem *PÍÍÍP* vyděšenej, OK?
Myslím to vážně.
OK, nemysli na to, jen na to nemysli. Ehm... tohle...
Voda v téhle přehradě zásobuje Birmingham
denně 360 tisíci kubíky vody.
Koho to teď *PÍÍÍP* zajímá
Všechno je v pořádku, je to v pohodě.
Teď už je to skutečně svislé.
Ach Bože.
Slyším lana...
Dokonce slyším napínaní uvnitř lana.
Jak se dostávám na vrch,
lano se stává méně pevným.
Částečně je to proto, že kromě váhy Land Roveru a mojí,
teď nese i svou vlastní váhu navinutou na navijáku.
Bože, tak moc se teď spoléhám na věci udělané jinými lidmi.
Každičký díl - brzda na zastavení navijáku,
motor... všechno.
Tváří v tvář nevýslovné hrůze
jsem se konečně blížil k vrcholu.
Skoro jsme to zvládli, skoro to mám.
Přes 60 metrů skoro svislé stěny.
Jen pár centimetrů, pár dalších otočení navijáku.
Skvělý způsob...
jak vzdát hold
tomuto autu... Cože?
Producenti mi až teď sdělili špatné zprávy.
Kvůli způsobu, jakým byl naviják nahoře upevněný,
Land Rover nezvládne vyjet na plochý vršek přehrady.
A to znamenalo jen jediné.
Budu muset zpátky dolů.
Budu muset na navijáku slanit dolů.
Potřebuji čůrat!
Můj dnešní host
je ten nejlepší britský herec pocházející z Kanady.
Dámy a pánové, prosím přivítejte Kiefera Sutherlanda z Ameriky!
Super. Jak se vede, kámo?
- Rád tě vidím. Jak to jde? - Super! - Koukněte, kdo je tady!
Jack Bauer!
Děkuji mnohokrát. Jak se máš?
- Skvěle. A ty? - Dobře.
- Hodně lidí bylo překvapených, že ses narodil v Londýně, viď? - Jo.
V Paddingtonu. A pojí se s tím jedna vtipná historka.
Natáčel jsem s kamarádem dokument a on se díval do kamery, když mu říkám:
"Támhle je nemocnice Sv. Marie. Tam jsem se narodil."
A najednou z ničeho nic se objevila demoliční koule
a srovnala ji se zemí. Stěhovala se o ulici dál.
Pamatuji si poslední obraz nemocnice, ve které jsem se narodil.
Zbořili místo tvého narození.
Mně se stalo to samé...právě, když jsem přicházel na svět!
Ty jsi ale nejznámější ze seriálu "24",
a vím, že spousta lidí bude chtít, abych se tě na něj zeptal.
Je pravda, že to byl jeden z prvních seriálů,
na které se kouká jedním dechem? - Ano.
V té době už jsi byl velká herecká hvězda,
která vzala roli v TV seriálu, což je teď normální.
Například Kevin Spacey hraje v House Of Cards a tak dále,
ale tenkrát jsi byl buď filmový, nebo televizní herec.
Takže to byl docela přelomový krok.
Pro mě to byla docela jasná věc. Uvědomil jsem si, že filmový svět se mění.
Dřív jsme měli 5 filmových studií, která natočila 50 filmů za rok.
Pak se počet snížil na 3 studia točících 15 filmů ročně.
A z ničeho nic se filmy, které mám rád -
jako např. Obyčejní lidé (1980) nebo Cena za něžnost (1983) -
filmy za 20 milionů dolarů, úplně přestaly točit.
Všude samý superhrdina.
A všechna ta skvělá dramata se začala přesouvat do televize.
A co se týče toho sledování seriálů na jeden zátah...
Potkal jsem na letišti chlápka a ten mi povídá...
"Zničil jste mi líbánky." "Jak?" říkám. A on, "Víte, moje žena..."
Odpovím, "Já vaši ženu ani neznám."
A on na to ... "Ne, ne, ne, tak jsem to nemyslel, to ne.
"Sledovali jsme prvních 12 hodin 24 v letadle při letu z LA do Paříže.
A první den našich líbánek jsme strávili 12 hodin na hotelu
sledováním dalších 12 hodin." To mi polichotilo.
K tomu ničení....
Seriál 24 zničil životy mých dětí, protože byly ještě malé
když začínal - a v 9 hodin chodily do postele,
ale musely jít přesně v devět!
I teď, když slyší "V předchozím...", tak jdou do postele
To je skvělá výchovná metoda.
Ale v mém životě byla velmi důležitá. Velmi důležitá.
Opravdu děkuji.
Jsem si jistý, že se mnou bude spousta lidí souhlasit.
- Jezdil jsi někdy rodeo? - Ano, jezdil.
Tak proč nehraješ ve filmech, kde se jezdí na koni?
Moc se jich netočí.
Popravdě jsem jedním z mála herců, kteří točili western.
Na začátku kariéry jsem točil filmy jako Young Guns a Young Guns II.
Umí Charlie Sheen jezdit na koni? Musí umět jezdit na koni.
Charlie Sheen neměl rád koně a oni neměli rádi jeho.
Což se jasně potvrdilo při natáčení Young Guns.
Ve většině scén, kdy jel Charlie na koni
seděl v sedle na žebříku a chudák vozka jej přidržoval.
Držel otěže a předstíral, že jede na koni.
A když jsme točili Tři mušketýry, tak si vzpomínám,
jak asistentovi režiséra, Lee Clearovi, říkám: "Co teď zrovna točíte?
"Točíme Charlieho příjezd na koni."
"Opravdu? To bude vážně skvělé!
"Ať se radši lidi klidí z cesty."
"Ne, ne, zastaví přímo tady před kamerou"
"Vsaďte se, že nezastaví."
Spustili akci a už zdálky jsem slyšel Charlieho koně
jak začíná lehkým klusem, který za pár vteřin přešel v plný trysk.
A v dálce se ozývalo...
A pak se objevil Charlie a držel se hřívy a vůbec nedržel otěže.
Držel se jako o život
a mlátil koně zezadu do hlavy.
Vzpomínám si, jak Lee Cleary řekl, "Ty sis sakra nedělal srandu, že ne?"
A nehnul ani brvou, aby mu pomohl...
Pojďme se přesunout k tvým autům,
- ..protože tvoje historie vypadá fakt dobře. - Díky.
- Začíná Mustangem z roku 1967. - Ano.
Když mi bylo 17, tak jsem bydlel v New Yorku
a jel jsem do Los Angeles dělat reklamu pro Levis.
Vzal jsem peníze a koupil si Mustanga. Šestiválec.
A naučil jsem se řídit někde mezi New Yorkem and Marylandem (300 km).
A zhruba u Texas Panhandle už mi to docela šlo. (2700 km)
- Teď máš Porsche Panamera. - Ano, mám.
Co tě u všech svatých přimělo koupit si Panameru,
která vůbec není hezká?
Chystal jsem se na natáčení "24" v Kapském městě.
A letěl jsem z Los Angeles do Frankfurtu a odtamtud do Jihoafrické republiky.
A lidé od Porsche, předtím, než měla Panamera premiéru,
mě vyzvedli z letadla vyložili mi zavazadla,
posadili do Panamery, kterou řídil závodní jezdec,
a ten mě zavezl k dalšímu terminálu, který byl vzdálený asi 8 km.
A k tomu terminálu jel asi 230 km/h.
Říkal jsem si, "Svatá... Tohle auto musím mít!"
Pojďme k tvému kolu. Jak ti to šlo?
No, především to byl úžasný zážitek, to musím říct.
Sleduju tuhle show už roky
a ze všech, co tu byli, si dělám srandu.
A celou dobu, co řídil Stig, jsem si v duchu říkal.
"Kéž bych si z nikoho srandu nedělal!"
K smrti mě to vyděsilo.
Občas se dostal do bodu, kdy jsem si říkal,
"To nemůže zvládnout, to nemůže zvládnout!"
Cítil jsem se doslova jako Garfieldova samolepka na kapotě auta,
která se snaží vylézt ven.
To bylo asi ve Follow Through. A nebo kolem pneumatik.
Tak, chtěli byste vidět to kolo?
ANO!
- Mohu to uvést? - Ano.
"Následující události se odehrávají v reálném čase."
Vždycky jsem to chtěl říct! Jdeme na to, pusťte to.
- Líbí se mi ta barva. - Ano, pěkně vyniká.
Poněkud netypické počasí pro Británii v lednu.
Tohle je přesně moment, kdy vám dojdou slova.
Až na "scheisse".
Mohl jsi říct, "Sakra!" "Sakra" by se nám líbilo.
A nebo "Pošlete mi plán trati do mého PDA."
To by byla taky dobrá hláška.
Velmi čistě projeto.
Velmi krásně provedeno v tomhle počasí.
No tak, už tam máš čtyřku, blbče...
- "Blbec" tě prozradil. - Jo.
To by žádný Američan neřekl, ani Kanaďan.
Opět velmi čistě.
Hlavně nebrzdit.
Ano, velmi technicky projeto.
Ne, počkat, tady se objevuje malá nedotáčivost.
Strašně to klouže.
Vypadalo to mnohem rychlejší, když jsem byl v autě.
Ano, je to tragédie.
Opovaž se dát nohu z plynu, srabe.
- Občas čím pomaleji to vypadá, tím rychleji jedeš. - Ano.
Krásně okolo pneumatik, opět velmi čistě.
Nevím, jaký máš čas, nedíval jsem se.
- Tady to bylo těžký. - Ano, to je ošidná zatáčka.
- Ano, je dost podlá. - Ale krásně jsi ji projel.
A opět, krásně skrz Gambon a jsi v cíli.
Tak, to bychom měli.
Takže...
kam myslíš, že ses dostal?
Fakt nemám tušení.
Dobře, Kiefere Sutherlande, máš to za...
- ..1... - Dobře. - To není překvapení.
- Ale překvapivé v tomhle počasí je následující: 40... - Dobře.
- 9.
..celých 2.
Takže...
Spokojen?
Víš co? Ano. Na okruhu jsem nikdy nejel.
Vše, co po mně kdy s autem chtěli a bylo toho dost, bylo v podstatě:
"Dobře, chci, abys jel co nejrychleji, začínáš tady
"a až uvidíš ten autobus, tak do něj najeď."
A to mi jde vážně dobře.
Dámy a pánové, jménem nás všech díky, že jsi přišel.
Děkuji mnohokrát.
- Kiefer Sutherland! - Díky, díky.
Více jak polovina všech prodaných Lamborghini, byla Gallarda.
To je nyní bohužel pryč a na jeho místě je nové auto.
Tady je.
Jmenuje se Huracán, po slavném Španělském bojovém býku.
Stojí 187 000 liber. (7 mil. Kč)
A do posledního šroubku je celé nové.
Tak tady je ten problém. Přísahal bych, že je světle zelené,
ale podle volitelné výbavy to je Verde Mantis.
Další dostupné barvy jsou
"Arancio Borealis, Grigio Nimbus a Marrone Alcestis."
Jak tomu bude fotbalista z Premiership rozumnět?
Dáme se do práce.
Nejen, že musí po Gallardu převzít štafetu,
Huracán také musí přijít s vlastními trumfy
proti Ferrari 458 a McLarenu 650S.
Aby to dokázal, musí si odfajfkovat několik věcí.
Z 0 na 100 musí být kolem tři sekund... Což je.
Maximální rychlost kolem 320 km/h... Což je.
A počet koní na hranici šesti stovek...
Což je.
A to vše díky nové přepracované verzi Gallardího 5.2 litru V10.
A jak otáčkou rostou, ozve se zbíječkový chorál.
Huracán má také zbrusu novou, nejmodernější
dvouspojkovou převodovku, která je vynikající.
A to je dobře, protože ta v Gallardu byla...
No, byl to křáp. Byla hrozná!
Ale tahle, to je lahoda.
A technických vychytávek je na autě mnohem více.
Má karbon-keramické brzdy, v základu.
Záď vozu je vyříznutá, takže nepotřebuje přídavný přítlačný spojler.
A, jako většina Lamb, má náhon na všechny čtyři.
Ale ne jen tak ledajaký.
Tvoří ho tři gyroskopy, tak jako ve stíhačce
a jsou zaneprázdněné neustálým monitorováním.
Posílají informace zpátky do náhonového mozku
a ten rozhodne, jak velký výkon poslat na jednotlivá kola.
Bolí mě hlava, jen když nad tím přemýšlím.
Výsledek je, že můžete zatáčet v neuvěřitelných rychlostech.
Jsem jako přilepený. Drží ohromně.
Asi to ani nejde porazit.
Pokud se rádi kloužete, budete se v Huracánu bavit.--
Bože!
ale budete potřebovat hodně velké mužské balóny...
a vlastní letiště, na kterém si hrát.
A tady s ním začínám mít problém.
Huracán byl navržen na silnici, aby byl krotký a přívětivý.
Nedostanete ten typický šílený pocit ala Lamborghini,
tedy pokud nejste zde, s letištěm pod koly.
A to vám vážně zlomí srdce.
A když jsme u toho, je tu i další problém.
A pořádný.
V podstatě, mějte se mnou strpení, je to vzhled.
Jasně, je svítívě zelené, nízké a na předku je býk,
ale Huracán mi, jako Lamborghini, nepřijde nijak moc speciální.
Z Lamborghini vám má padat čelist.
Proto se nejčastěji dávají na plakáty a u tohohle to prostě nevidím.
Podle mě je problém ten, že je vyrobené za účelem velkých prodejů
a aby vypadalo dobře i za 10 let.
A proto si myslím, že to zahráli na jistotu.
Lamborghini, jako každý výrobce aut,
musí v zájmu přežití provádět výměny. Ale s Huracánem si myslím,
že s vodou vylili i dítě.
S Lamborghini jsem v Top Gearu zažil spoustu skvělých zážitků.
A pokud producenti obdrželi můj email, měl by následovat jejich sestřih.
To je tak vzrušující!
Je to naprostej brutus!
Živější věc jsem ještě neřídil. Nádhera.
Jako auto je Huracán pravděpodobně lepší než ostatní Lamborghini,
ale ty jsou zase lepšími Lamborghini.
V ostatních Lamborghini se cítíte výjimečně i v provoze.
V tomhle ne. A to je prohra.
Co tu máme, je Lamborghini, které respektuji po technické stránce,
ale že bych ho miloval? Zachvěl se při každém pohledu?
Obávám se, že nikoliv.
Existuje mnoho opravdu skvělých automobilek.
Všechny mají bohatou a velkolepou historii. Ferrari, Jaguar, Lancia, Maserati
a tak dále a tak dále.
Ano, ale dnes večer se s Jamesem podíváme na historii nejskvělejší,
nejvynalézavější automobilky ze všech.
Peugeotu.
Po tisíce let existoval jen jeden způsob, jak překročit tuto strohou krajinu
v obrovském prašném horku severní Afriky.
Tohle byl on.
Používali ho Řekové, Římané, Berbeři,
Féničané, Vandalové, Arabové, Kartaginci,
Ottomané, Francouzi, Tuaregové, Italové
a Britové.
Ale pak, v roce 1968,
byl monopol velblouda starý 4000 let ukončen...
..Peugeotem 504.
Mnoho lidí si představuje, že to byl Land Rover nebo Jeep,
kteří přivedli spalovací motor na ta nejvíce nedobytná místa planety,
ale opravdu to bylo tohle.
Král Afriky, jak mu říkali.
Ano, mělo dobrou světlou výšku a náhradní díly byly levné,
ale co doopravdy zasnoubilo tenhle mocný Peugeot s Afrikou,
byla jeho robustní spolehlivost.
Pravidelně se vypráví příběhy o 504, které zvládly milion kilometrů,
a které byly na místech, kam se nedostal žádný Land Rover
aniž by se rozpadl na kusy.
Před 40 lety byl tedy Peugeot synonymem pro robustní houževnatost
a zdravý rozum.
Ale poté, v roce 1983, se Peugeot rozhodl,
že již silná, robustní, béžová auta vyrábět nechce.
Chtěli se zbavit svých rozumných kalhot
a být sportovní a povrchní a zábavní.
A tak úplně změnili směr.
Zaměstnali skvělého "šéfa zavěšení" a přišli s auty jako jsou tahle -
505 GTi, sportovní sedan soupeřící s jakýmkoli BMW.
A pak tu byla 405 Mi16, která zněla jako kulomet
a také jako kulomet jela.
Ale to nejlepší ze všeho, co nám Peugeot dal...
Fenomenální 205 GTi,
auto, které bylo rychlé... i s Jamesem Mayem za volantem.
Byl to nejlepší hot hatchback 80. let?
No, byl to určitě aspirant, ne?
Pořád je dobrý.
Je těžké uvěřit, že byl vyrobený stejnými lidmi, kteří udělali 504,
nebo dokonce stejným druhem živočicha.
Ale nebylo to poprvé,
kdy Peugeot naprosto změnil své uvažování o tom,
čím chce být.
Společnost začala v roce 1810 výrobou oceli
a byli v tom velmi, velmi dobří.
Tak dobří, že se v roce 1840 rozhodli
začít vyrábět dřevěné mlýnky na pepř.
A ty byly nejlepší na světě.
A tak začal přirozeně v roce 1852 Peugeot vyrábět...
.. korzety.
A pak si o 30 let později řekli: "Ne. Co opravdu chceme dělat jsou bicykly."
A s tímhle přišli.
A je to geniální.
Je to vynikající jízdní kolo.
Ale samozřejmě, když ho udělali,
dalším logickým krokem bylo stát se výrobcem munice.
Střely, které vyrobili, byly výborné. Světová třída.
Ale pak vypukla 2. sv. válka, přijeli Němci
a pan Peugeot se rozhodl, že už munici vyrábět nechce.
Vlastně nechtěl vyrábět nic.
Takže jednou v noci protkal svou továrnu výbušninami
a vyhodil ji celou do povětří.
Po takové pestré historii je překvapující,
že Peugeot udělal tuto náhlou odchylku
od výroby spolehlivých tahounů ke vzrušujícím sportovním autům
jako 205 GTi.
A není ani překvapivé, vzhledem ke kvalitě jejich oceli
a jejich mlýnků a jejich korzetů a jejich bicyklů a jejich munice,
že v tom byli neuvěřitelně dobří.
Přeplňovaná verze 205 s pohonem všech kol nazvaná T16
vyhrála 16 kol šampionátu rallye...
Porazila mocný Ford, Audi a Lancii
dvěma po sobě jdoucími tituly.
A v showroomu se to sportovními vozy hemžilo.
Peugeot byl rozjetý.
Ale pak jednoho dne byla v Paříži schůzka.
Pánové...
Hraná rekonstrukce s herci
Přišel čas přestat vyrábět tohle sportovní auto.
- Mon Dieu! - Sacre bleu!
Herci nic moc.
Ale co my dělat teď?
Ehm... ramínka? Deštníky?
Co vy žíkat tomuto plánu?
Budeme dělat strašná auta,
v každém směru strrrašná.
- Možná odně ošklivá! - Ó, oui, oui, oui!
A le motór odně strrrašný.
Ó, ošklivá, nespolehlivá, nepohodlná.
- A uvnitř vyrobíme... plivanec na kapesníčku. - Plivanec na kapesníčku. Ano, ano, ano!
Skvělý nápad, ne? Ano?
Darovanému koni na zuby nekoukejte.
Pánové, čest strašnému autu!
A přiveďte sem šéfa zavěšení, abychom ho mohli okamžitě vyhodit.
Toto setkání u snídaně zapíše Peugeot do análů
na mnoho dalších let, o tom není pochyb.
Tohle je výsledek.
Auta jako nenáviděníhodná 1007,
absurdní 407,
žalostná 607,
a děsivě špatná 3008 -
lacině udělaná, hrozné vlastnosti, nevýrazný hnůj, všechno dohromady.
Změnila se také reklama.
Zmizely hořící kukuřičné lány a skákající 205
a objevily se hovadiny jako tahle...
Kupte si auto, čtyři kola a pár sedaček
ze pouhých 99 liber měsíčně (3700 Kč)
a 1000 liber dostanete zpět, a k tomu dalších 2000 liber také. (38 + 76 tis. Kč)
Snadné financování a zdarma - ano zdarma -
zamykání uzávěru nádrže!
RPSN 29.4%. V souladu s podmínkami.
Musíte být schopni se podepsat, abyste auto dostali.
A riskujete kolena, pokud nebudete splácet.
Výsledky byly okamžité.
Prodeje vylétly nahoru.
Peugeot byl možná dobrý ve výrobě robustních i sportovních vozů,
ale zdálo se, že je naprosto geniální ve výrobě hrozných aut.
A abychom zjistili, jak moc geniální, uděláme s Jeremym experiment.
Koupil tento mírně spálený model 307 CC.
Je vidět, kde hořel. Už nehoří, takže je to dobré.
Dobře. Ano.
A já koupil tuhle naprosto nezajímavou 407.
A teď je otestujeme,
jako bychom se o auta vůbec nezajímali.
V těchto strašných autech nám netrvalo dlouho
přijít na kloub chování moderního řidiče Peugeotu.
Maniak!
A...zatočit...
Proč, ach proč ti pitomci z Top Gearu kritizují Peugeot?
Vždyť se podívejte, šestirychlostní převodovka.
Tohle je obzvlášť brilantní.
Vypínač světel máte tady, vypnout, a pak tady, ESPeciálně vypnout.
Takže dva... dva a půl tis. otáček, přeřadit...
Ach ne, máte sešlápnout...
To je ono.
James brzy naboural.
K čertu a sakra.
Ach můj.
Ach, můj...
- Zase jsi naboural? - Jo.
- Nenaboural jsi v téhle zatáčce ráno? - Jo.
Ještě jsem ji ani jednou neprojel.
Je zákeřná. Nevím, proč dávají zatáčky na...
Proč?
Jel jsem docela rychle. Jel jsem na trojku.
Zatímco Jamesovo auto vytahovali z příkopu,
využil jsem příležitost pro předvedení
další neuvěřitelné standardní výbavy mého vozu.
Pokud chcete stáhnout spolujezdcovo okýnko,
můžete to udělat knoflíkem na dveřích u řidiče.
Ale pokud ho chcete zase vytáhnout...
..nemůžete.
Takže musíte auto obejít,
a použít tlačítko tady.
Ale pokud to uděláte, uvíznete paží tady.
Peugeot nad tím přemýšlel. Samozřejmě, že dveře otevřít nemůžete.
Z bezpečnostních důvodů tu není zámek.
Takže se vrátíte sem a tohle je neuvěřitelné,
prostě zatáhnete za tuhle páčku, jasné? A všechna okna teď sjedou dolů.
Odpojí se střecha, a teď...
Dívejte - můžu vyrolovat okýnko
aniž bych paží uvíznul.
Chápete? Vynikající.
S Jamesoým auto vytaženým z příkopu jsme odpočívali
u naladěného Rádia Peugeot.
Jeremy Vine, BBC Radio 2.
"Je Británie plná?" tak jsme začínali.
Alison z Warfieldu v Berkshiru píše v sms:
"U Kauflandu se nedá zaparkovat." "Takže ano, jsme moc plní."
Dobrý volající.
Zatáčka! Zatáčka!
Zvládl jsem to. Projel jsem.
I přes uklidňující tóny Rádia Peugeot...
Myslíte, že máte nejhorší chuť vody v Británii?
Zavolejte nám - 0500 288 291...
.. jsme cestu shledávali velmi stresující
kvůli špatně umístěným dopravním značkám...
.. a rušným křižovatkám.
Maniak.
Chuligán.
Maniak.
Mani... ach, počkat, myslím, že máme šanci.
Achhh... zatraceně!
Přijíždějí sem Honzíkové Odjinud, neplatí ani korunu...
Zatracená radnice neopravuje zatracené silnice.
Jamesi, blíží se zatáčka, zatáčka.
Je tu cedule "zatáčka". Dávej tentokrát pozor.
Když jsem se zase setkal s Jamesem,
bylo to u noční můry řidičů Peugeotu -
miniaturní dvojitý kruhový objezd.
Teď...
Dobrý Bože. Dobrá, tady je volno...
Nevím.
Je to...
Maniak!
Ach Bože, prosím už nikdy žádné miniaturní dvojité kruhové objezdy!
Po takovém děsivém utrpení
jsme na zklidnění nervů potřebovali horký sladký čaj,
a tak jsme zajeli k místnímu zahradnickému centru.
Will Hull píše e-mail: "Navrhuji znovu zavést chudobince."
"Ty by odrazovaly lidi od zneužívání státu"
- "..a mít kolik chtějí dětí." - Tam je místo, blízko vchodu.
Budu muset jet popředu.
Po pár hodinách...
Šálek čaje. Ó... perfektní.
Němci vyhlásili válku naší libře. Mrkví proti rakovině.
- Viděl jsi Jamesi tohle? - Co?
- Mrkev zabrání vzniku rakoviny. - Opravdu? - Jo.
Ale v Lidovkách psali, že to dělají rajčata.
Nebo, že rajčata způsobují rakovinu?
Myslel jsem, že Diana způsobuje rakovinu. Nebo to byly ceny domů?
Ne, imigranti způsobují domácí...
Jsem zmaten.
Odpolední čaj skončil a my se vrátili na silnici.
Maniak!
Po náročném dni jsme mířili domů,
a abychom se tam dostali, vybavili jsme naše auta něčím,
čemu se říká "satelitní navigace".
Neuvěřitelné zařízení. Byl to dárek od mých dětí.
Ví, kde se na planetě nacházím, a pak mne dostane domů.
Musím jen poslouchat příkazy.
Takže tady doleva .
Ano.
Dobrá, podle elektronické mapy musím doprava.
Tohle je, ehm...
..zarostlé. Radnice by s touhle silnicí měla vážně něco dělat.
Není to divné? Pořád slyšíte
o pitomcích typu: "No, poslouchal jsem navigaci"
"a sjel ze skály, nebo do řeky"
a říkáte si: "Takový debil!"
To musí být zkratka. Zatraceně chytrý.
A jsme tu. Sladký domov!
Jaká radost!
Takže to bychom měli - Peugeot.
Byli vynikající ve výrobě silných vozů,
sportovních vozů a posledních deset let
byli vynikající ve výrobě hrozných vozů.
Tohle je opravdu to dokonalé auto pro nedokonalé řidiče.
"Stačí komukoliv, kdo bude přistižen, že nedodržuje rychlost, hrozit vězením"
" a to ten problém vyřeší."
Jenny z Ramsgate v Kentu...
Ale máme obavu.
Brzy bude čas, aby Peugeot zase změnil názor
a vymyslel něco nového.
A kdo ví, co to bude.
Jak známe Peugeot, mohl by to být...
.. druh inertního plynu.
Devítičlenná Rhythm and Blues kapela Peugeot.
Čas ukáže.
Překlad TGTT 2015 topgear.sovicka.net