- Ahoj a vítejte u Top Gearu. - Jsme zpátky.
A máme spousty naleštěných nových aut.
Přesně tak.
Tady je ukázka, co nás čeká v následujících sedmi týdnech.
Jo, je to tady.
Jdeme závodit.
Má kuře.
Mám toho dost.
Mizím.
To zrychlení je obrovské. Páni.
Jak je to napsané, zní to,
jako bych ti právě dal na prdel.
Rozbil jsem si šaltr klacek.
To je nedospělé.
Aha, OK, dobře.
Páni. To je něco pro oči.
Podle mne to vypadá dobře. OK,
začněme s tímhle.
- LaFerrari. Stojí milión liber (33 mil. Kč)
a bude jich vyrobeno pouhých 500.
Zajímavé, že přidání "La" ke jménu ho učiní exotičtějším,
zatímco "Le" moc ne.
Chápu. Chápu, co jsi udělal, dostal jsi mne.
Tvé příjmení raději rozebírat nebudeme.
Tak či onak, uslyšíte LaFerrari
a říkáte si, že jde o VIP klub Ferrari, že ano,
nejrychlejší, nejpokročilejší. Nejexkluzivnější.
No, skoro, protože ve světě Ferrari se ukazuje,
že existuje V-VIP klub, někde mimo dosah
nás prostých občanů.
Domov skutečně neobyčejného stroje.
Tady je - Ferrari FXXK.
A ne, jeho jméno není náhoda.
No do prd***.
Je postavené na kostře hypersportu LaFerrari,
ale ve všech směrech je intenzivnější.
Bude jich jen 40 a stojí přes 2 miliony liber (66 mil. Kč).
Nebo by stálo, pokud byste si ho mohli koupit.
Což nemůžete. I kdybyste byli miliardář,
nezavoláte prostě do Ferrari detaily své platební karty,
ne, ne.
Nejdřív musíte být posouzeni,
podle slov Ferrari: "mít správné smýšlení."
Musíte být pozváni.
Ve skutečnosti je FXXK tak nedosažitelné, že jsem první člověk zvenčí,
který ho smí řídit.
Takže, jen dnes, si nechte svá LaFerrari,
své každodenní hypersporty.
Dnes mám víc výkonu, víc lehkosti,
víc přilnavosti, o tolik víc. Ach.
Ta rychlost je absurdní.
Věřte nevěřte, má 1050 koní.
O 87 víc, než silniční LaFerrari.
Je tak fyzické. Dostane se vám do těla.
Senzační. Návykový, mocný, zkažený výkon.
0-100 těsně přes dvě vteřiny, ale tohle auto umí daleko víc.
Zrychluje dál, dokud vám neexploduje mozek,
jako hroutící se hvězda.
Stejně jako LaFerrari, má FXXK KERS,
sklízící energii plýtvanou brzděním.
Ostře brzdím, cítím jakýsi tlak za očními bulvami ženoucí je dopředu.
Ale tady je ten systém se specifikacemi z F1
a když tu energii využívá pro zvýšení výkonu
6.3 litrového V12 motoru...
Řítí se silnicí. Není jako zážitek z akcelerace normálního auta.
Jdeme na to, zrychluji na trojku a jsem o 100 metrů dál než jsem si myslel.
Dobrý bože.
A pak je tu kontrola trakce.
Protože si Ferrari nechce pozabíjet nejbohatší zákazníky,
jsou to nejsofistikovanější systémy, s kterými jsem se kdy setkal.
Můžu dupnout na plyn při výjezdu ze zatáčky,
ale prostě to moc hezky zvládne.
Součástí vzrušení tohoto vozu je budování odvahy na jejich vypnutí.
No, žijete jen jednou.
Ó ano, jsem naživu.
Jsem naživu.
Tohle je dobrý způsob, jak zničit hodně drahé pneumatiky.
Naštěstí je jejich výměna jednoduchá,
protože vaše FXXK za 2 milióny liber je také dodáváno
s vaším vlastním Ferrari týmem mechaniků.
Jako moderní vůz Formule 1.
Ale narozdíl od moderní Formule 1,
nemusí splňovat velkou tlustou knihu pravidel.
Vlastně nemusí pravidla splňovat...
vůbec.
Ferrari v podstatě řeklo svým inženýrům:
Vyřáďte se, udělejte co chcete,
jen ho udělejte rychlé, šíleně rychlé.
A protože je to Ferrari,
šíleně rychlé na rovince je jen začátek.
Skutečná povaha tohoto vozu spočívá ve způsobu, jakým zatáčí.
Čím rychleji jedete, tím víc drží,
jako obří magnet, nevidíte ho, ale, kruci, cítíte ho.
Je dokonalé, divoké.
Neomezený motorsport.
Nesvázané pravidly se může FXXK ponořit hluboko
do temné aerodynamiky enormního křídla,
šíleného difuzoru, jeho hlad po přítlaku
drtí pneumatiky do asfaltu.
Aero doleva.
Páni, do paluby.
Právě teď mám pocit,
že je to asi nejrychlejší kdy vyrobená věc.
Výkon FXXK je tak vyjímečný,
překalibruje vám znalosti toho,
čeho je auto schopné.
Je nádherné, opojné,
je tak na ostří nože, že má...
Mám celkem vysokou teplotu vody, tak ho musím nechat vychladnout.
...velké nároky na údržbu.
a to znamená, že váš tým mechaniků
bude trávit hodně času laděním věcí, kterým nerozumíte.
Je tam, ehm, reset na tom...
A tenhle ultimativní plnokrevník Ferrari je tak extrémní,
že ho nesmíte řídit na silnici
a nesplňuje podmínky na žádné existující závody.
Takže jako auto FXXK opravdu nedává smysl.
Ale to není jeho účelem.
Vlastně to není auto.
Je to vstupenka.
Do nejexkluzivnějšího soukromého klubu planety
a tenhle klub má jednu výhodu jen pro členy.
Víte, doteď se auto drželo zpátky.
Šetřilo energii, aby se ujistilo, že se mu nikdy nevybijí baterie.
Ale FXXK má něco jménem Režim kvalifikace.
A to vám dá veškerý výkon na benzín i na elektřinu
na jeden obří zátah.
Maximální útok na jedno kolo,
no a protože mi zbývá poslední kolo, no,
nevezmu si ho domů.
1050 koní.
To je ale auto, to je ale den.
Dopij to, je to poslední kolo.
Neuvěřitelné.
Už nikdy to nezopakuji.
Jsem ohromený, že jsem vůbec měl šanci.
Až bude svět elektrický,
myslím, že tenhle den si budu pamatovat víc,
než všechny ostatní.
- No, nenaboural jsem. - Ne nenaboural jsi, ne.
Jak neuvěřitelné auto. Musím být upřímný,
řídil jsi ho jako ďas. Jedna drobnůstka a nechci rýpat,
ale celá ta věc s exkluzivním klubem,
říkáš tím,
že pokud jsi velmi, velmi zvláštním kamarádem Ferrari,
možná budeš mít dostatek štěstí
a dostaneš pozvánku,
abys jim dal 2 milióny liber?
- Správně. - A na oplátku dostaneš auto,
které je velmi rychlé a hezké,
ale je v podstatě k ničemu?
Nesmíš s ním na silnici?
Nepřihlásíš ho na žádné závody.
Aby fungovalo, potřebuješ tým mechaniků.
Také správně.
Tomu říkám dobrý obchod.
Dobrý, pokud jsi Ferrari. Takže teď normálně předáváme auto
Stigovi aby mu namlátil na naší dráze,
ale dnes večer nemůžeme, je tam moc zima.
FXXK má závodní sliky a dostatečně
by se nezahřály, aby fungovaly, je nám líto.
Ale budeme se snažit přemluvit je na měřené kolo jindy v této sérii,
až bude trochu teplejší počasí.
Ano, pokusíme se. Rory?
Tomu říkám auto. A vzrušení z vysokého počtu koní
tu nekončí. Protože později v této sérii -
a nemůžu uvěřit, že to zažiji, ale budu řídit
nový
nový Renault Twingo. No ano, no ano.
Jo. OK.
Nyní je čas představit hosta tohoto týdne,
což je hvězda Pokání, X menů a Rozpolceného.
Dámy a pánové, prosím přivítejte Jamese McAvoye.
Jamesi, vím, že tě sem nepřivezl šofér,
- přijel jsi sám. - Přijel.
- Čím jsi přijel? - Mou RS3.
- Hezké, kapesní raketka. - Malý ninja.
- Přes 300 koní. - Když to říkáš.
Vímje , že jezdí rychle, fakt rychle.
Takže už máš řidičák, ale neřídil jsi léta bez řidičáku?
Je to divná věc. Hrál jsem zloděje aut v seriálu Shameless
a řídil jsem spoustu krásných aut, nikdo se mne nikdy nezeptal, jestli mám řidičák,
tak jsem ho nenabízel. Neudělal jsem si ho
dalších šest let.
Počkej, vykresluješ nám tu celkem obrázek.
Další špatné chování, které bys chtěl odhalit?
Opravdu teď mám řidičák bez bodů,
ale měl jsem - měl jsem provizorní
na 125cc skútr, než jsem vyrostl a pořídil velkou motorku
a dostal jsem na něj 11 bodů.
Jo.
Ten člověk, policista, který si mne vzal stranou a říkal -
asi vás nechám, ale jeho parťák křičel z okýnka:
"V žádném případě, bude pykat, to je neuvěřitelné."
Tak mne posadili dozadu a nechali mne, abych se cítil jako dealer drog.
Teď jsi sem přijel nejen užit si naši společnost,
- protože upřímně řečeno, kdo by to dělal. - Ne.
Přijel jsi co nejrychleji objet naši trať.
- Ano. - První věc,
kterou by měli všichni vědět je,
že původní trať Top Gearu
je zpět.
A tady je další věc, kterou musíte znát.
Máme nový vůz a po všech těch
Lianách, Lacettiích a Ceedech.
- Pořád Ceedu hodně fandím. - Protože jsi v ní byl rychlý.
Rozhodli jsme, že nastal čas na něco víc vzrušujícího,
něco s náhonem na zadek, něco rychlého.
Správně, ale ne moc rychlého, protože tu mluvíme
o celebritách, nikoliv zodpovědných dospělých.
Což znamenalo, že na tu práci byl vhodný jen jeden vůz
a myslím tím doslova jeden vůz.
Představujeme náš nový rozumně rychlé auto:
je jím Toyota GT86.
Když ji řídíte dobře, je to velká legrace,
ale když to pokazíte, dostanete hodiny,
- za to vám ručím. - A já též.
Ze zkušenosti za to ručím.
Takže tě tam nepustíme bez trochy instrukcí,
takže pamatujete ve škole toho učitele,
který vás opravdu inspiroval, vychovával, věřil ve vás.
No, náš instruktor je pravým opakem.
Je šílený, malinkatý, leskne se mu hlava, je to Chris Harris.
Vítej v Toyotě GT 86.
Tvůj výkon se ve mne odráží.
- Dobře kámo. - Takže musíš poslouchat.
Miř na tabuli s 50 metry.
Nesnaž se vtipkovat, čtyřku. Když řeknu brzdi, brzdi.
BRZDI!!!
- Poslouchej, poslouchej, Jamesi. - Poslouchám.
Tamtudy.
Dělej co ti říkám. Ruku mám tady.
Jeď, jeď. Trojku, trojku.
To je dvojka ty *PÍP*. Trojku.
Na dalším úseku musíš poslouchat,
jinak nás oba identifikují leda podle zubní dokumentace.
Čtyřku, čtyřku.
Přál bych si, aby mi dali na tenhle díl někoho talentovanějšího.
Vypadal bych jako učitel mnohem lépe.
Ó můj Bože.
A do cíle. A zastavit.
A tohle už mi *PÍP* nikdy nedělej.
- Líbilo se ti to. - Ježíši Kriste.
No, moc hezké. Začínám chápat, proč ti kariéra
policejního vyjednavače nefungovala.
Vážně, Harrisi, takhle se nemluví
k hostům, absolutně ne.
Víš ty co, tak trochu se mi to líbilo.
Mám rád, když je se mnou někdy zacházeno drsně (tohle zůstane to mezi náma dvěma).
Každopádně se těšíme
až uvidíme později tvé kolo, ale nejprve
je tu otázka: 150 000 liber
na něco zábavného na léto,
- co si koupíš? - GT3RS.
OK, Rory?
McClaren 570.
Žlutý Ford Capri s černými pruhy.
OK, OK, dobře, všechno dobře,
všechno dobře, všechno špatně.
Protože největší legrace
za 150 000 liber je tohle.
Karavan pro Hobity.
Ne, je to tlakový čistič.
Tlaková myčka za 150 000 liber.
Co s ní budeš mýt?
Umyji meloun,
kůlnu a Volvo. Sledujte!
Toto je Kärcher Ecomaster MK3.
Vyvine tlak zhruba 2800 barů.
Je to zhruba 40 611 PSI přesně.
Myje věci...
opravdu dobře.
Sledujte!
A máte to!
Čisté! Čisté jako čerstvě napadaný sníh!
Nemám pravdu?
Je dobrá. Ta věc je skvělá!
Tvůj rukopis je otřesný. Nepředstírej, že nezávidíš.
Musím ze sebe něco dostat.
Tuhle jsem se díval na Ronina.
Film starý 20 let.
Stále aktuální!
Jedna z nejlepších honiček všech dob? Souhlasíte?
Jo.
OK, všiml jsem si něčeho, co mne trápí, pronásleduje.
Podívejte na tohle.
Tady. To naštve ne?
- Viděli jste to? - Viděli co?
Viděli jste. Tady!
BMW E34 M5 1990, kola navržená jako turbína.
Chladí disky. Střih...
Tohle není kolo M5!
Je z 535i.
Noční můra kontinuity!
Jak dlouho plánuješ být panicem?
Můžu ti pomoci.
Pracuješ u filmu. Viděl jsi to, noční můra.
Ehm... dobrá.
Tohle mne trápilo, můžu ještě jednu?
Pokračuj.
Trápilo mne to od roku 1987.
- Withnail a já, dobrý film? - Nádherný film.
- Musíš ho znát řádek po řádku. - No, jo...
Noční můra kontinuity!
Sledujte tohle.
Withnail, auto.
Tady!
- Kde? - Viděli jste to.
- Viděli co? - Withnail se odehrává v roce 1969. OK?
Konec 60. let. Apokalypsa.
V pozadí je Volvo 340 DL, uvedené v roce 1976.
Ještě horší je červená šmouha za ním...
Nissan Sunny, 1981.
Je to strašné.
Představte si... Gladiátor, Russell Crowe nakráčí.
Jsem otcem někoho, kdo byl zavražděn.
Znuděn životem! Tóga.
Podívá se dolů... tenisky.
To nestrpíte.
- Není to dobré. - Doslova, doslova
nic takového! OK.
Aby to ale bylo fér, nesnáším filmové chyby.
Znáte film Šílený Max: Zběsilá cesta? Když se podíváte opravdu pozorně,
opravdu, opravdu pozorně. Nemrkejte, propásnete to.
Uvidíte, že obsadili místo mne Toma Hardyho!
Podívejte se pozorně a uvidíte to.
No nic, posuneme se, před pár měsíci
nám producenti řekli, abychom řešili vážnou spotřebitelskou otázku,
konkrétrně tuto - jaké je na trhu nejspolehlivější auto?
A my na to, že je to hloupá otázka,
nová auta nemůžou být spolehlivá.
Jsou nová. Spolehlivost si musíte zasloužit
po mnoha a mnoha kilometrech.
Pokud dojedete s autem na Měsíc a zpátky a stále běží,
je to důkaz spolehlivosti.
Správně, a tak nám producenti řekli: "Dobrá, máte to mít."
Každý jsme měli koupit auto, které dojelo na měsíc a zpátky.
Nebo pozemský ekvivalent.
768 000 km na tachometru.
Což jsme udělali.
A vyslali je na sérii testů spolehlivosti uprostřed ničeho.
Místečka jménem Kazachstán
Takže...
Kazachstán!
Vyrazíme najít naše auta?
Tři kontejnery pánové.
Kdo chce jít první? Můžu jít první?
Jdi na to!
Bude se vám to líbit!
Co myslíš, že bude mít?
Nějaký druh psychického problému!
Je to určitě sportovní auto, ne?
- Musí být. - Možná hodně ojeté Ferrari.
Maserati!
Ojeté MaseratI...
což je hrozný nápad.
- Ale Chris překvapil nás oba. - Ach!
- Není to italské. - Vůbec ne.
Volvo.
Volvo V70.
Chceš spolehlivost, zamíříš do Švédska, to víte pánové!
Je to držák. Nechci vás poučovat,
ale víte, že za polárním kruhem dělá spolehlivé auto
rozdíl mezi životem a smrtí.
Ale vypadáš v něm jako žena v domácnosti! O to jde!
Vím, nestanoví žádné závodní rekordy.
Ale V70 této generace jsou hodně, hodně silné.
Manuální převodovka pro trochu legrace,
a má tlačítko na vyhřívání sedadel.
Zajímalo by mne, jestli vy dva něco takového máte?
Podíváme se na tvé auto Matte?
To je vážně smutné, kámo!
Zapomeňte na Švédsko!
Chcete spolehlivost...
Má ho. Dobrá, jdeme na to.
Má Meďoura!
Myslí si, že dostal značku konečné spolehlivosti.
Ale nic neví!
No tak.
- Vysvětli to? - Mercedes, ztělesněný symbol kvality.
Ne? Kamkoliv na světě přijedeš. Vidíš tyhle třídy E
chrastit kolem, najíždět kilometry, spolehlivost,
- spolehlivost, spolehlivost. - Rozumíš významu barvy?
Je jako béžová, trochu jako barva obýváku u babičky.
- Víš proč má tu barvu? - Nevím, proč?
Byl to německý taxík.
- Pravděpodobně z Berlína. - Cože?
Takže měl nejtěžší představitelný život.
Zatímco se Matt seznamoval se svým novým taxíkem...
Pořád je to třída E.
...vydal jsem se chytit to své.
Ach můj Bože!
Na co jsi myslel? Nevím, co říct!
Dívej, chceš mluvit o spolehlivosti, musí být zahrnuto do konverzace.
Londýnský taxík, naprosto odolný proti bombám.
Nastane-li apokalypsa, zbudou jen švábi a londýnské taxíky.
Nevím, kde začít Rory!
Zaprvé to vypadalo, že tahle vozidla jsou navržena na krátké vzdálenosti.
Možná tak 60-80 km v kuse.
Cokoliv víc je očistec.
Není ani tady, ani tam.
Lidé také navštěvují Londýn aby viděli černý londýnský taxík.
Ne, nenavštěvují. Vlezou do toho svinstva,
aby viděli něco jiného.
Řekni mi, co je na něm nejlepší?
Nejlepší je na něm poloměr otáčení. 7,16 metru.
Můžu jezdit v kruhu kolem vašich aut!
Jasně.
Ale než mohl nasednout a předvést to,
- objevil se člověk ve staré Ladě. - Vítejte. - Díky.
Má rozbité ložiska kol!
Se svými hodně ojetými vozy nyní podstoupíte sérii testů spolehlivosti
napříč Kazachstánem na kosmodrom Bajkonur,
který je domovem vesmírného programu Sovětského svazu.
Za dva dny odtamtud bude startovat raketa.
- Buďte tam. - Jedeme na start rakety?
Ne. Ne, ne, ne, ti z nás,
kteří mají auto, které cestu zvládne, jedou na start rakety.
Vy dva umřete na stepi!
Proč musíš být takový?
Ano, před námi leží step.
Rozlehlá poušť nemilosrdného terénu a extrémních teplot,
které určitě otestují spolehlivost našich ojetin.
Cesta nás zavede na kosmodrom Bajkonur,
světově největší a nejstarší odpalovací rampu
a domov ruského vesmírného programu.
Sputnik, Jurij Gagarin,
dokonce i první kus Mezinárodní vesmírné stanice,
vše bylo vypuštěno z této Ruskem kontrolované základny
o rozloze 777 mil. Ha.
S pouhými dvěma dny na cestu jsme měli velkou vzdálenost na překonání.
Zrovna jsem si říkal, že když má auto najeto 160 000 km,
říkáme si, že je čas pořídit nové, je dost ojeté.
Něco takového jsme udělali. Zvolili jsme auta s najetými 800 000 km.
Moje běží v pohodě. jak běží tvoje?
Můj taxík nezestárnul ani o kousek.
Co jsi to říkal? Že je to kus ***?!
Tenhle taxík ja tak trochu kus kůlny.
Právě jsem zjistil, že mi nefunguje topení.
A to je špatné, protože v Kazachstánu je právě 12 pod nulou.
První dojmy, velmi působivé. Moc nechrastí nebo se netřese,
Což je rozhodně pozoruhodné.
Přiznejme si to, Volva jsou natolik spolehlivá,
že pokud se tohle rozbije, pravděpodobně bude ve Švédsku den smutku.
Lidi, v taxíku nemám vůbec žádné topení!
Vyšlo slunce, Rory. Mysli pozitivně. Mysli teple!
Umřu na zápal plic, člověče!
Míříc z města jsme vyjeli směrem na Bajkonur.
A ruch se rychle zmenšoval.
Podívejte na to. Jsou to ary a ary ničeho.
Je to jako... ve Stoke!
A když se silnice změnila na prašnou cestu,
začali jsme mít pocit, že to možná nakonec nebude cesta na Bajkonur.
Proč to děláme?
Nemůžeme najít jinou cestu?
Ale pak... Podívejte na to!
Je to obrovské!
Narazili jsme na první příležitost pro závod.
- Myslíte na to, na co myslím já? - Myslím, že myslím, na co myslíš ty.
Podle mne to vypadá na závodní dráhu.
Myslím, že musíme jít na to!
Takže naším prvním testem spolehlivosti bude improvizovaný závod v lomu.
Až na dno, zpět nahoru.
První kolem kravské hlavy vyhrává.
Pánové, ať vyhraje nejlepší muž se svým strojem.
- No tak, černý taxíčku. - Tři, dva, jedna, teď!
Je to beznadějné. Předjel mne zatracený londýnský taxík.
Mám lepší kontrolu prokluzu než Chris! Jo! Matt je ale rychlý!
Ach! Je vepředu.
Doženu ho!
Rory se dotahuje!
No tak!
Ano! Ano! Ano!
Rory se snaží prodrat vnitřkem!
Jsme vepředu! Černý taxíček je vepředu.
Z cesty!
Pozor na lak.
No tak bejby. Drž to. OK, projíždíme smyčkou.
Hehe, malý poloměr otáčení se teď dobře hodí.
79 koní,
0-100 za 21 vteřin.
Pardon! A zničili jsme Meďour i Volvo!
Je to beznadějné.
Do kopce jede pomaleji. Mám ho, mám ho.
Matt se blíží! Matt se blíží.
Jdeme na to!
Ne!
- Díky! - Né! - Jó!
Dobrá, pojď holka!
Blíží se Chris!
Bráním. Udrž ho! Udrž ho!
- Matt zpomaluje. - Co to...?
Co to do pr...
No tak! Ano!
Není to úplně zakončení, které jsem čekal.
- Co se stalo? - Jak to myslíš, co se stalo? Stál jsi.
Ztratil jsem do kopce pohon, převodovka pustila...
Řeknu vám, co se stalo,
právě jsem vyhrál závod černým taxíkem.
Upřímně řečeno, jsem zklamán, předjížděl jsem tě a ty jsi stál.
- Mne jsi nepředjížděl. - Předjížděl, tlačil jsem tě do kopce.
Ne, blokoval jsem tě.
Myslíš, že jsi nebyl tlačen do kopce.
- Pěkně zatraceně defenzivně jsem tě odrážel. - Nevěděl jsi, že jsi tlačen do kopce.
Jo, ale stačilo to na udržení vedení.
Protlačil bys mne vesnicí kámo.
Cítím se trochu provinile, že tohle auto žilo 13 let
a 912 000 km a já s ním ujel 67 km.
67 km.
Poslední byly pravděpodobně nejvíc zvláštní.
- Mezitím... - Jo.
Panenské, jako nové.
To můžu celkem rychle změnit.
Náš závod v lomu si vybral svou daň, ale po několika hodinách
jsme byli zpátky na silnici.
Tvoje Volvo vypadá jako Terminátor ke konci filmu.
Odstranil jsem čtvrtinu předku auta
a kontrolky mi hlásí jen selhání žárovky potkávacího světla.
Tak je tohle auto drsné, to je severská síla.
Také nasávání je trochu zmačkané,
což znamená, že teď zní jako plné Audi Quatro.
Takže jsem si auto vlastně vylepšil.
- Zní dobře. - Je to pěkné.
Konečně jsme byli na cestě na Bajkonur a producenti řekli, abychom zastavili
v příštím městě jménem Kazilorda
tak jsme pokračovali a Chris se rozhodl postarat o naši zábavu.
Kdybyste jeli z jedné strany Kazachstánu na druhou,
bylo by to jako jet z Londýna do Istanbulu.
Je to v podstatě velikost západní Evropy.
Opravdu?
V menším měřítku byla tato země původcem jabloní,
takže tu vymysleli jablko.
Opravdu?
Kazaši také jako první lidé domestikovali divokého koně.
Pokorného koně.
Ale než se Chris úplně rozjel,
dojeli jsme do města a na místním sportovišti jsme zjistili,
že jablka a koně nebylo jediné, co tu vymysleli.
Hráli Kokpar,
v podstatě kozí pólo.
Je to v Kazachstánu profesionální sport
a cílem je dostat kozí mrtvolu do brány.
Musím říci, že je to...
do puntíku stejné...
jako ty nejodporňejší... co jsem kdy viděl.
S podivem, co dalšího na nás odpoledne připraví,
dorazila výzva.
Píše se tu: Nyní vezmete pár místních
hrdinných ojetin a budete s nimi hrát na babu.
Když dáte babu, auto je vyřazené, když babu dostanete, jste vyřazení.
Poslední jedoucí auto vítězí.
Kozí pólo bylo zřejmě jen zahřívačkou.
A při vjezdu na hřiště byla atmosféra v hledišti elektrizující.
Na důkaz, která z našich ojetin
je nejvíc robustní výkonný stroj si budeme čelit
nejen navzájem, ale i třem tvrzeným koním - Ladám,
osvědčeným značkám spolehlivosti
řízeným hustou četou místních talentů.
Takže všech šest aut bylo rozmístěno po okruhu,
čas na babu.
Jdeme závodit.
Jdeme na to. No tak, bejby.
Za Londýn. Ta Lada je má.
OK červená Ladičko, jdu po tobě.
Ty Lady jsou v rukou místních překvapivě rychlé.
Myslím, že mám před sebou kazachstánského šampiona v rallye.
Volvu ani taxíku se na začátku moc dobře nevedlo,
takže všechnu práci zastal Mattův Mercedes.
Mám toho červeného. Mám ho.
Matt dostal červenou Ladu.
Ale Matt zapomněl kontrolovat zrcátka.
Zatraceně, jsem venku, jsem venku.
Když vyřadila Meďour, dostala malá modrá Lada chuť na více akce.
Dupnu na brzdu a projede kolem.
Minul. Modrá Lada minula.
Ale nebyla to modrá Lada, s kterou jsem si měl dělat starosti.
Ach, Harris je za mnou. Ne, ne, ne.
Dám ti malý šťouchanec, Rory.
Ach, Harris mne dostal.
Mírný problém s kapotou, mírný.
Jedno čím dál tím víc zbědované Volvo zbývalo...
mělo být snadnou kořistí pro dvě zbývající Lady.
Ale Harris se jen tak nevzdává.
Jdu na modrou Ladu.
No tak, Harrisi, dostaň ho.
Musím ho zastavit.
Trochu hrubé, ale tak to je. Potřeboval zjistit, že jsem tu byl.
No tak, tohle je konec hry.
Honí teď poslední Ladu.
Možná to zvládne.
Opravdu nic nevidím, kde je?
Tady je. Šťouch!
Dostal ho.
Vítězství. Konečně Volvo něco vyhrálo.
Dobrá práce Harrisi.
Proč vždycky končí závody s kapotou nahoře?
Dává mi extra přítlak vpředu.
Myslím, že to bude chtít pár dalších šroubů.
Dostaneme se tam. Dostaneme holku na Bajkonur.
Chci vidět vypuštění rakety.
Na Bajkonur.
Pokračování za chvíli...
Víš, upřímně, před tou cestou jsem netušil, že je Kazachstán skutečný.
Myslel jsem, že je to jedno z vymyšlených míst
jako Timbuktu nebo Guernsey.
Obojí jsou reálná místa.
Já vím!
OK, Jamesi.
Shrnutí, co se tam stalo, aby všichni měli jasno, i ty.
Taxík vyhrál závod v lomu.
Netanči. Já vyhrál závod
okolo chrámu obětování kozy.
- A Mattův Mercedes. - Nedělej to.
Nehaň Mercedes. Protože jsme v přítomnosti
dalšího milovníka klasických Meďourů.
Mám pravdu? Je pravda, že jsi vlastnil Mercedes SL Idi Amina?
Hrál jsem ve filmu Poslední skotský král,
a po skončení natáčení mi dali to auto, s kterým jsem jezdil
a tehdy jsem to nevěděl, ale patřilo někomu, komu ho Ida Amin dal.
Říkali, že si ho můžu po natáčení nechat,
ale neměl jsem řidičák
a nechtělo se mi s ním jet zpátky z Ugandy.
Nechal jsem ho tam. Prostě nechal.
Myslím, že ho dali mému řidiči, milý chlapík jménem Fred.
Fred se má.
Nyní je čas zjistit, jak sis poradil s naším okruhem
v novém rozumně rychlém voze. Jak to šlo?
Myslím, že moc dobře ne, ale byla to nálož zábavy.
No, podívejme se, jak jsi dopadl.
Jdeme na to.
Promočená trať pro Jamese. Vystartoval, kontrola prokluzu zapnuta.
Velké koule, velké, velké koule, ty jediné potřebuji.
Nechci s tebou nesouhlasit. Blíží se k první zatáčce.
Vlhčí než vodopád za monzunu.
Tady se brzdí velmi těžko.
Mění se směru jízdy a taky povrch.
- Přilnavost je tady hrozná. Raději zůstat na trati. - Chápu.
Zlehka vlevo. Teď zabočit doprava do Chicaga.
Vnitřní stopa je mimo záběr.
Na vnějšku to vlastně celkem drželo, viděli jste to?
Tohle je dlouhá rovinka k Hammerheadu.
Hodně na brzdy. Spustilo to varovné blinkry. Správně.
Auto bude přetáčivé, přesně tady.
Rád bych ti řekl, že ses to udržel sám, ale neudržel, udělala to elektronika,
A znovu, velký prokluz při přeřazení. Předvádíš se.
Tady máme rychlou pravotočivou.
Blížíš se k Follow through.
Myslíš si, že to zachraňuješ, ale nezachraňuješ, dělá to počítač.
Projede Follow through? Vypadá to hrozivě?
Ó můj Bože. Vypadáš jako skotský Ari Vatanen.
Teď se drsně blížíš do předposlední zatáčky,
zvládne vrchol? Zvládne, hezky ji říznul.
- Hrozně to tam klouže, že ano? - Bylo to strašné.
Gambon, nikde v blízkosti závodní stopy a je v cíli.
Díky.
Odvážné.
Upřímně musím říci, než se posuneme, dnes to bylo tak kluzké.
- Bylo to opravdu zrádné. - Ale byla to díky tomu velká legrace.
No, jo, dobrý pokus. OK, nové auto znamená novou tabuli.
Udělali jsme testovací den, kdy jsme zajeli časy s pár celebritami.
Stanovit srovnání.
Na to se můžete podívat v Extra Gearu,
ale nejrychlejší čas je zatím 1 minuta 39,5 s
dvojitého zlatého olympijského medailisty v gymnastice Maxe Whitlocka.
Líbila se mi jeho rozcvička, viděli jste to?
Elegantní? No nic... Jamesi a Chrisi, byl jsi instruktor,
takže je to tvoje chyba, pokud nebude na špici.
Cítíš se sebejistě?
- Ne úplně. - No tak. - Malinko.
Zajel jsi to za mokra za 1 minutu...
40...
Jo.
7...
celých...
1.
To není vůbec špatné. Dobrá snaha.
Díky, kámo.
Hned pod Orielem Dubou.
- Dobrá snaha. - Gratuluji.
Jediný za mokra.
- Dobrý čas. - Jediný za mokra.
Myslím, že zažijete s celebritami hodně zábavy v tom autě.
Nedá se ovládat tak, jako Ceed.
- Když říkáš zábavu, myslíš tím smrt? - Jo.
Jamesi, díky, že jsi přišel.
Dámy a pánové, James McAvoy.
Čas vrátit se k naší výzvě s ojetinami
Před chvílí jsme každý koupil auto, které dojelo na Měsíc a zpět
a přejíždíme Kazachstán na schůzku s velkou raketou.
Probudili jsme se do dalšího chladného rána v Kazachstánu
a Chris si všiml, že jsem měl přes noc napilno.
Matte, co se stalo se zádí tého auta?
Unesla ho včera horda amatérských lešenářů?
To tvoje postrknutí mi zdvihlo zadek o 40 centimetrů.
No, dávám si pozor a snažím si zachovat zadek Mercedesu.
I přes zkoušky předchozího dne byly všechny tři ojetiny
stále na lovu místenky na Bojkunur,
ale protože bylo všude pusto, Rory dostal nápad zjistit,
čí auto je větší držák.
Co takhle soutěž o maximálku?
Ale má to háček,
jde především o spolehlivost, tak si myslím, že bychom měli zjistit,
čí auto se dostane nejblíž ke své udávané maximálce.
- To zní dobře. - Chrisi, jedeš první.
Maximálka Volva? 200 km/h.
3, 2, 1, jdi na to.
- Celkem agresivní. - Jo.
Pracuje se spojkou, která má 800 000 km.
No tak, Volvo. Čtyřka, no tak.
Mám 144 km/h.
Takže, pokud jsou Volva tak spolehlivá, jak nám tvrdí, neměl by to být problém.
Ani 160 km/h, ani 160 km/h. No tak.
- Co děti? - Dobrý, tvoje? - Také dobré.
- Dobře. - Jak to šlo?
Vinu kladu tobě, za to co se stalo.
Hrozný odpor vzduchu a žádný výkon kvůli posunutému nasávání.
Protože jsi při prvním závodě zastavil a já do tebe vrazil.
To je má vina?
- Ano, tvoje. - Kdo do koho vrazil?
- Kdo zastavil? - Kdo do koho vrazil? - Kdo zastavil.
- Kdo do koho vrazil? - Nevrazil bych do něj, kdyby nezastavil.
Kdyby tam stál policista, měl bys malér.
Mívají na okruzích policisty?
Nebyl to okruh, byla to díra v zemi.
166 km/h, což není moc dobré,
protože by mělo zvládnout 198 - 200 km/h.
Jsem o 32 km/h pomalejší. Tak upaluj dělat to nejhorší, prohraju.
Další na řadě moje evropská třída E s maximálkou 180 km/h.
Jeď.
Tady máme 100 km/h.
120 km/h.
Opravdu v Kazachstánu vynalezli jablka?
Zřejmě jo.
Když vynalezli jablko, myslím, že bychom měli zkusit skutečné kazachstánské jablko.
Rád bych si dal jablko.
155 km/h
Jantarově zabarvené jablko s tenkou slupkou, výtečné.
Šťáva z nich dělá moc dobrý džus.
No tak Hansi Štuku, co máš za číslo?
Hádejte.
160 km/h
- Dobrý odhad. - 160. - Zhruba 100 mil/h.
Takže s 19 km/h kolem mé maximálky jsem přebil Chrise,
ale dveře otevřené jsem nechal pro Roryho taxík jedoucí až 130 km/h.
Jeď.
No tak, černý taxíku.
Jeho start je jako šok.
64 km/h
72 km/h
Když naposledy vyhrál, nebyl moc pokorný. Jaký bude tentokrát?
130 km/h
Nesnesitelný.
Časem je to lepší.
Jako dobré víno.
- Dobrá. - Pánové.
Řekni dobrou nebo špatnou zprávu.
Obávám se, že je to špatná zpráva pro tebe, ale dobrá pro mne.
Zvládl jsem...
134 km/h
O 4 km/h víc než je udávaná maximálka výrobcem.
- Cože? - 134 km/h.
Opravdu?
Musíte zatleskat taxíku.
Jo, asi jo.
Naskočte dozadu, jestli ho doženete.
Dobrá práce. Blbeček.
Nečekal jsem, že by taxík jel rychleji,
než když vyjel z automobilky.
Úžasné.
S nepřejícím respektem k černému taxíku
jsme pokračovali. A zanedlouho jsem učinil objev.
V přehrávači je kazeta s Davidem Hasselhoffem, sledujte.
Hledali jsem svobodu, ale je ztracená.
Hledali jsme svobodu.
Ale je ztracená.
Ale jak se vlekly hodiny...
Shledávám tu placatost celkem impozantní.
Nechtěl bys tu mít poruchu, že ne?
Řekli nám, abychom jeli k našemu poslednímu noclehu.
Tohle je celkem doslova konec naší cesty.
Nachází se někde v naprosté prázdnotě obklopující kosmodrom Bajkonur.
To je vyschlé solné jezero.
Páni, to je jako kazachstánský Bonneville.
Jeli jsme do temné, inkoustové melancholie...
a nakonec jsme dorazili k noclehu,
kde čekala naše poslední výzva.
Zdravíme.
Co tam je?
Píše se tu: "Zítra pojedete na Bajkonur. Musíte dorazit k bráně do 14 hodin."
" V 9 ráno si vynulujete tachometr."
"Vítěz je ten, kdo najede nejvíc"
"za příštích pět hodin."
"Jen vítězné auto se zúčastní odpálení."
"Dvě zbylá auta budou odsouzena k tvrdé práci."
Až dorazím domů, vyndám svou kolekci Hoffa.
Měl bys jít k doktorovi.
Zbytek noci jsme přemýšleli nad strategií...
Ráno jsme se vzbudili do vzrušujícího pohledu.
- No páni! - No, jo, podívejte!
Ano, kosmodrom Bajkonur byl skoro na dosah.
Počítadla ujeté vzdálenosti byla zakrytá a vynulovaná,
nejdřív bylo třeba vyhrát závod.
A Chris měl zpoždění.
Co jsi dělal?
Hleď si svého Matthew!
Dobrá! Nejvíc km u Bajkonuru vyhrává.
Tři, dva, jedna.... Rock and roll!
Koukni na Roryho, proč se nehýbe?
Nevím, možná to taxík konečně zabalil.
Je jasné, že kluky neporazím v přímém souboji.
Musím být chytrý a přistoupit k tomu
trochu víc mazaně.
Opatrný začátek oproti ostatním. Můj plán byl prostý - vyšší rychlost
znamená víc km a jednoduchý způsob, jak auto zrychlit, je odlehčit ho.
Sedačky pryč. Dveřní výplně pryč.
Myslím, že nejlepším místem pro můj superlehký závoďák
bude kazachstánský Bonneville,
i kdyby to znamenalo další zdlouhavou jízdu v terénu.
Mezitím v Harrisově Volvu.
Silnice.
Chris mířil k blízkému městu se svou vlastní za vlasy přitaženou strategií.
Rychlost mám na mysli. Když změním myšlení,
vzpomenu na závodní historii Volva.
Pamatujete na rok 1994
v britském šampionátě cestovních vozů, debutovalo Volvo 850 kombi.
Rozhodně nejlepší kombi všech dob!
Přidejte k tomu naprosto bezpečnou nádrž prodlužující dojezd,
a máte auto, co opravdu hodně najede.
Jen jsem potřeboval správné místo.
Včera večer jsme provedl průzkum.
Blízko je tu letiště. Nevím kde, ale vím, že blízko.
Druhá věc, co jsem v noci udělal bylo naučit se ruskou frázi.
Kde je letiště? Možná se zeptám téhle ženy.
Nechtěla vědět.
Zatímco ostatní plýtvali drahocenným časem na najití místa pro zvýšení tempa...
Zařadit...
Nějaké otáčky...
Já na to šel trochu zkratkou.
Dobrá! To je ono! Nechť vysoký nájezd započne!
Tak nic, ale přísahal bych, že jeden z nich říkal,
jestli je to Rickard Rydell.
To bylo ono! Jdeme na to! Tudy!
Tomu říkám jednoduché kilometry.
Hezký a měkký terén. Nic těžkého pro auto!
Co to sakra bylo? Něco se uvolnilo.
Nevím, jestli to byla ta tyč vzadu, nebo co!
Vlastně to bylo horší. Času nebylo nazbyt,
Mercedes potřeboval jemný dotek profesionála.
Ušetřil jsem další váhu.
Po pomalém startu ve Volvu
Rickard Rydell konečně našel letiště.
160 km/h!
To je místo!
Jsem v Daytoně.
To auto se mi opravdu líbí.
Možná že je opotřebovaná, ale má srdce.
Po třech hodinách závodění...
Rozsvítila se kontrolka paliva... Nastal čas dlouhé cesty zpět.
OK, Bajkonur!
Rorymu také docházelo palivo, ale myslel dopředu!
Dopr....
Né!
No, je mrtvé!
Je mrtvé, že ano?
Rozhodně mrtvé!
Člověče!
V mém Volvu vypadaly věci chutně!
Průměrně mám spoustu km/h. Spoustu km/h!
Zatímco jsem hromadil km, Matt ne.
Konečně kus hladké silnice!
Sakra! Zakřikl jsem to.
Ale pak se, nevím jak...
taxík vrátil.
Jakto, že stále běží?
Neuvěřitelné!
Miluji tohle auto.
Jsme tým! Ať se stane cokoli, jsme tým!
A konečně... To je ono, to je ono!
Tým přijel k vjezdu na kosmodrom. Jsem tu první.
Mohl bych zajet pár legendárních koleček.
Každý km se počítá!
Zbývalo pár minut...
Hej, tady jsi!
Byl to zoufalý boj za přidání vzdálenosti.
Taky můžu přidat pár km. Dva si to zahrají!
Kde je Harris?
Rory! To je ono. 14:00. Párty je u konce!
- Co hlava? Točí se ti? - Je mi špatně.
- Tohle už se stalo jeho poznávacím znaměním. - Asi ani nevidí, kam jede.
- Pánové... - Jak to šlo?
No, celkem si věřím, ale uvidíme, jak to dopadne.
- Co je tohle? - Asi kontroluje nájezd.
Krásná práce se zápěstím s tou ráčnou!
Díky moc!
OK, Matte!
OK, mám výsledky.
Na třetí příčce, 338 km,
pan Chris Harris.
Gratulace!
Na druhé příčce 454 km,
pan
Matt LeBlanc.
- No tak! - Správně.
Řekni to...
Na prvním místě 526 km
pan Rory Reid a černý taxík.
To se povedlo!
Počkat! Podívejte na to!
Opravdu? Tak tohle se stane?
Poražení přijdou o auta!
Takže jsme měli vítěze.
A zatímco ostatní vyrazily vstříc novému životu v službě na kazašské stepi,
Já si své Volvo oblíbil, Matte!
Jo, bude mi chybět.
Popravdě, všechny naše ojetiny se osvědčily.
Zbývalo pár posledních km do srdce kosmodromu na odpalovací rampu.
Tohle bude místem vítězství černého taxíku.
- Kam jedete? - Start rakety. - Nastupte.
Měli jsme možnost něco zvážit,
pro většinu lidí je auto jen nástrojem, vozítkem.
Můžete s nějakým najet 100 000, 110 000, nebo dokonce 160 000 km
a myslet si, že má své dny za sebou,
ale pravdou je, že zvládne daleko víc.
V 50. letech nelítostná bitva za dominanci v inženýrství
popohnala lidstvo do vesmíru.
Studená válka roztála
jen na okamžik, když se svět zastavil v společném údivu, co dokážeme.
Byla to chvíle, která označila jednu z nejintenzivnějších period
technologického vývoje v lidské historii.
A přivedlo nás to k dnešku. Kdy můžete mít na příjezdové cestě auto,
auto, které bylo tak dobře navržené,
že dojede na Měsíc a zpět.
A ještě dál.
Pořád nemůžu dostat tu písničku z hlavy.
Úžasné, úžasné automobily. Nezničitelné. Nezničitelné.
OK, takže Rory, víme, proč tu nejsou naše auta,
dělají těžkou práci v Kazachstánu.
Kde máš černý taxíček, nechtělo se ti s ním jet zpět?
4800 km z Bajkonutu?
Moc rád bych s ním jel zpět. Ale měl vyšší poslání.
Veřejnou služnu. Sledujte, vidíte?
Byl zvěčněný.
Je symbolem naděje.
Jo, víš, je to opravdu hezké.
Jo. Dobří muži a ženy Bajkonuru se mohou dívat na tvůj skromný taxík,
symbol Británie, Londýna a říkat si:
Díky Bohu, že ho nemusím řídit.
Nezatracuj vítěze, člověče.
Netancuj.
OK, příští týden supersportovní kabriolety v USA.
Alfa Romeo Julia a jedno hodně rozbité přední sklo.
- Díky za pozornost. - Uvidíme se příští týden.
Dobrou noc.
Překlad TGTT 2017 http://topgear.sovicka.net