Dobrý den.
Vítejte u Top Gearu.
Dnes večer, uvidíme Chrise Harrise and Sabine Schmitz
v boji na smrt,
a Eddiho Jordana v překvapivě těsném overalu.
Něco pro každého.
Ale nejdřív bych chtěl pohovořit o amerických stereotypech
protože někteří lidé vám budou tvrdit,
že v Americe se nevyrábí supersporty.
Musím říct, že to je úplná a totální
pravda.
V Americe se vyrobila spousta rychlých aut, Corvetty, Mustangové, Vipery,
ale vždy jsme nechávali supersporty s motorem uprostřed
evropanům.
Ale pozor, Evropo, protože Amerika přichází, aby tě dostala.
Toto je nový Ford GT.
Ano, je americký, ano, je to auto, ano, je super.
A pro začátek, vypadá skvěle.
Ve skutečnosti si myslím, že je to úplně nejlíp
vypadající americké auto tohohle století.
K čertu, může být nejhezčím autem tohoto století.
Nejenže vypadá jako správný supersport, GT je vyrobené
ze skutečných supersportovních dílů.
Není to nějaký kus železa ukovaný kovářem.
Je to pořádná věc.
Má propracované hydraulické push-rod odpružení,
bleskovou dvojspojkovou převodovku, je vlastně celý vyroben
z uhlíkových vláken a hliníku.
Přesně tak, hliník, je to americké auto,
jsme v Americe, takže hliník a ne aluminium.
Všechny tyto špičkové komponenty jsou potřeba, aby se zvládlo všech 647 koní
Tohle je první liga.
První liga znamená z 0 na 100 za tři sekundy přesně.
Je rychlé jako Ferrari 488, nebo McLaren 675 LT...
Je rychlé jako.. Je rychlé.
Má zrychlení supersportu. Auta této katogorie mívají maximálku
330 km/h, což je skutečně hodně.
Ford GT, nicméně, 350 km/h!
Nejrychlejší Ford všech dob!
Tento druh palebné síly vyžaduje bližší ohledání.
To znamená, dost bylo dálnice na pobřeží Pacifiku.
Matte, co děláš?
Cože? Neslyším tě, jsem v tunelu!
Ne, Ford GT potřebuje závodní trať.
Konkrétně moji oblíbenou,
Laguna Seca.
Dobře.
Vyzkoušíme, co zvládne.
Zapneme závodní mód.
Pěkné, útěk před úřady.
Připraveno, jedeme.
Ta akcelerace je tedy enormní!
Ford vyvinul cosi inteligentního se softwarem a vstřikováním,
což má, jak říkají, eliminovat prodlevu turba.
Ponechávají turbo v otáčkách, ačkoliv moje noha nemačká na plynový pedál.
Tak má vlastně pořád výkon. Pořád.
A...
také perfektně drží.
Má aktivní křídlo vzadu,
které drží záď na trati, a aktivní klapky vpředu
které drží předek na trati.
Když to dáte všechno dohromady, tak prostě...
drží.
OK, dostáváme se do vývrtky ...
[pípnutí], to je rychlost.
Kdybyste projeli vývvrtku touhle rychlostí
jakýmkoliv jiným Fordem, byli byste venku v trávě.
O tom je právě nové GT, je jiné než jakýkoliv jiný Ford.
Tohle se stane, když velká společnost jako Ford
zkouší vyrobit supersport.
Designéři přijdou s nádherným, elegantním návrhem,
inženýři se snaží přijít na způsob, jak by to šlo udělat
skutečně rychlé, a pak jsou do toho zatáhnuty další oddělení.
Chlapík z “Oddělení držáků pohárů” si chce být jistý,
že bude dostatek prostoru pro jeho litrové Big Slurp [pivo]
A potom chlapík z “Oddělení zavazadel pro sport a oddych”.
Chce si být jistý, že tam bude prostor pro jeho golfové hole.
A potom je zde chlapík z “Oddělení pro zapasování tlusťochů”.
Ten se chce ujistit, že bude dostatek místa pro jeho tlusťochy.
A když se splní všechny tyto požadavky, už nemáte supersport.
Ne, ne, ne.
Máte...
...SUV.
Ale GT vypadá, jako že bylo vyrobeno specialisty,
kteří přesně věděli, co chtějí.
A dostali to.
Hydraulické řízení, bez urážky elektrického, to je stará škola.
Řízení má skvělou strmost, zatáčí skutečně ostře.
Ferrari vám dává mnoho programů aby vám pohohlo jezdit ve správné stopě
zde není žádný.
Vlastně jeden, ale to jste jen vy.
Jen vy.
Bože, ta vyváženost je impozantní.
Že Amerika neumí vyrobit supersport?
V jednom právě sedím!
Dobře, co se mi nelíbí?
Tak třeba motor.
Má obrovskou sílu.
Ale podle standardů supersportů, má málo válců.
Tady je to V6, 3.5 litr EcoBoost V6 přesně.
A to by mohl být problém.
Tohle auto je inspirováno GT40,
nejlepším americkým závodním vozem všech dob,
poháněným jednou z nejvíce ikonických V8 historie.
Vytvořen byl v roce 1960, s cílem ukončit dominanci Ferrari
na 24 hodin Le Mans.
Oproti přecitlivělé V12 Ferrari,
Ford použil spolehlivou silnou sedmilitrovou V8.
A fungovalo to.
GT 40 nebylo jen první americké auto,
které vyhrálo v Le Mans, bylo první, druhé a třetí
a tak zabralo celé podium.
Ferrari bylo poníženo, nikdy už v Le Mans nezvítězilo.
Když kouknete na internet, dozvíte se,
že vyhození V8 z nového GT je nejen zavádějící,
ale také nevlastenecké.
Ale originální GT 40 neměla V8 protože bylo americké.
Měla ho proto, že to byl správný nástroj k dosažení cíle.
A stejně tak je i tahle nová V6.
Jistě, Ford sem mohl nacpat V8,
ale to by udělalo auto težší, větší a méně živé.
Je tak vyvážené, všechno je dobře vyřešené...
Matte, musíme tě teď ztáhnout z trati.
Pořád mám polovinu nádrže!
Banda...
Jak říkám, nové GT vzdává čest své historii ne protože by bylo retro,
vzdává čest své historii, protože je rychlé.
Loni, přesně půl století po originálním GT40, naplácalo Ferrari v Le Mans.
Tohle nové GT vyhrálo svou třídu a znovu porazilo Ferrari.
Co s tím naděláte?
Tohle auto je tak zvláštní.
Možná to je jeho historií, možná to je jeho rodokmenem.
Teď budu jen mlčet, budu jen …
Jo.
- Pořádně zvláštní. - Dobře.
Pořádně zvláštní, že?
V tom filmu auto vypadá naprosto senzačně,
ale nemohu uvěřit, že to říkám, protože ve skutečnosti vypadá ještě lépe.
Ty ostře řezané průduchy.
Než jsme natáčeli ten film, viděl jsem jen fotografie.
Ale když jsem ho uviděl osobně, tak jsem chodil
okolo a okolo a nemohl jsem se vynadívat.
Vynikající designérská práce.
Ty jsi byl první člověk mimo továrnu, kdo ho řídil.
No... jo.
Tedy kromě toho chlapíka, který s ním couval z kamionu na pacifické dálnici,
technicky vzato byl první on,
ale potom to bylo všechno moje.
Jsem velmi žárlivý, miluji jezdit auty jako první,
Převzal jsi moji roli.
Ty jsi řídil všechno.
Řídil jsi Ferrari FXX-K, Bugatti Chiron,
kombi Volvo v Kazachstánu.
Měl by ses naučit dělit se, nemůžeš je mít všechny.
Řekl bych, že je to v pořádku, ale jedna věc,
nezmínil jsi cenu.
Ne, nezmínil, protože je velmi drahé!
Kolem 400 000 dolarů (9,6 mil. Kč), to je hodně peněz.
Je to víc než 675LT, je to víc než Ferrari 488.
Je to hodně když vezmeme v úvahu tenhle spíše obyčejný odznak?
Ano.
Je to lepší supersport.
Když je dražší tak je lepší?
Ano.
Amerika příliš dlouho vyráběla auta
s dobrým poměrem cena/výkon. Dávala za ty peníze hodně zábavy a muziky.
Ale to byl špatný směr.
Supersporty o tom nejsou.
Udělej je bláznivě drahé a bude jich nedostatek.
Je v tom jistá logika.
To auto je úžasné, víš jak jsi udělal to...
snížení...
Zapneš závodní režim…
Prosím mohu…
Dělej, udělej to.
Sledujte, je to skvělé.
Taky byste chtěli, ne?
Chtěli!
Sledujte.
To je ta nejlepší věc.
Tak to je super.
Počkejte si, jak se vrátí.
Pěkné.
Fantastické.
Jak se vylézá?
Zatím, než to vyřeší, Rory!
Skutečně, nezáleží, kolik Ford GT vlastně stojí,
protože je v plánu vyrobit jen 1000 kusů
a už jsou desetkrát vyprodané.
Bohužel.
To je pravda. Bohužel.
Nastal čas přivítat hosta tohoto týdne.
Vyhrál šest zlatých olympijských medailí, je jedním z nejrychlejších na dvou kolech,
a jeho nohy vyvinou vyšší krouťák, než Ferrari F12.
Prosím přivítejte sira Chrise Hoye.
Jak se máš, kámo?
Děkuji.
Panejo!
Je to vzrušující!
Je to pěkné přivítání.
Fantastické. Je skvělé tu být.
500 liber točivého momentu v těchto nohách?
700 Nm, ať to je kolik chce.
Je to hodně.
Teď už méně, jsem v důchodu.
- Méně? - Jako veterán, časem ztrácí výkon.
Teď už jsou to možná lidská čísla?
Už je to doba, co jsem je naposledy zkoušel.
Máš rád svá auta, čím jsi sem dnes přijel?
Přijel jsem kombi RS6.
Pěkný rodinný vůz, velmi rozumný.
¨Máš ho trochu poštelovaný?
Trošičku, hlučný výfuk, pár koní navíc.
Má 730 koní.
Jsou potřeba.
Minulý rok jsi podnikl něco, co jsem vždycky chtěl udělat já,
závodil jsi 24 hodin v Le Mans.
Byl to neuvěřitelný, úžasný zážitek.
Předčil vše na všech úrovních.
Obrovské množství zábavy.
Před pár lety jsi jel s Nissanem GTR
na Goodwood Festival of Speed.
Jak to šlo?
- Věděl jsem, že to zmíníš. - Máme tady ukázku.
Podívejme se na ni.
Pěkné.
Jedeš.
Díky, že jsi mi to připomněl!
Ta poklona na konci!
Seděl jsem tam v autě a říkal si:
"Když tady zůstanu dost dlouho,"
"možná všichni odejdou domů."
Strašné.
Je to zatáčka, levotočivá,
řekli mi, než jsem tam přijel:
"Pokud budeš s brzděním čekat, než ji uvidíš, je pozdě."
Přejel jsem přes hřeben, uviděl tu zatáčku, stále plyn na podlaze,
a říkal jsem si: "A jéje."
- Byl jsi odhodlaný. - Naprosté odhodlání.
Nedržel jsem se zpátky.
Nejhorší bylo...
Nejhorší ne, ale jedna nepěkná věc byla,
že to byl osobní vůz ředitele, jeden ze dvou v zemi,
zbrusu nový, ještě s ním ani nejel.
- A už ani nepojede! - Přesně tak.
Viděl jsem ho, když jsem se dostal ven a byl hodný říkal:
"Auta nahradíme, lidi ne."
Byl šťastný, protože to ukázalo, jak dobrá je jeho bezpečnost,
projelo skrz čtyři řady balíků sena a vyjel jsme nezraněn.
Takže jsi závodil i v Le Mans, co dál?
Cílím na to, být prvním člověkem, který přejede na kole napříč Antarktidou.
A cestou na něm dojede na jižní pól.
Něco, co jsem si nikdy nemyslel, že bych dělal, je to nasnadě,
celkem zvláštní úkol, ale velká výzva
a být prvním by mohlo být celkem v pohodě.
Tohle zabilo konverzaci!
Ne, myslím, že to je...
Proč bys to dělal?
No, proč...
Není to jedno z míst, kam se jezdí na dovolenou,
neskončíš tam omylem.
Rád dělám věci, které jsou pro mne výzvou, které mne tlačí.
Jet někam, kam jsem si nikdy nemyslel, že budu mít šanci jet
a závodit sám se sebou způsobem, který jsem nikdy předtím nezkusil.
Proč ne? To je asi odpověď.
Je to něco, co budeš dělat sám?
Snažíme se najít někoho
dostatečně praštěného, kdo by do toho šel se mnou.
- Hodně štěstí! - Bavíme se s pár lidmi.
Je to velký podnik, bude vyžadovat hodně tréninku, přípravy.
Jedeme na Island testovat nové kolo,
zkonstruujeme a postavíme nové kolo.
Budeme se muset potýkat
ať už s jakoukoliv mínus teplotou.
Zřejmě je na jižním pólu o 25 stupňů méně,
než na Islandu, kde už je celkem zima.
Když na to dáš kabinu a motor, máš dodávku!
Jel bych s tebou, ale už něco mám!
Podíváme se na tvé tréninkové kolo s Chrisem?
Jak to šlo?
Bylo to... Vytáhnu výmluvy už teď.
Bylo to tam mastné, mokré.
Chris byl ale velmi dobrý, nekřičel na mne, nebyl nevrlý.
Jsi o dost vyšší než on.
Předpokládám, že cílíš na to, abys srazil Maxe Whitlocka
z vedení na tabuli, zlatá proti zlaté!
Pro čest mého sportu proti gymnastice
by to bylo skvělé být nahoře.
Ano, zastáváš sport, který má kola!
Mám trochu výhodu.
On je menší, lehčí, poslouchá své trenéry,
dokáže se naučit rutiny, takže by měl být dobrý.
- OK. - Bylo to dobré kolo, co zajel.
Velmi skromné, opravdu se tak cítíš?
Podívejme se na to.
Všechno ostatní zapomeň, dnes záleží na dvou slovech.
Max a Whitlock.
- Musíme ho porazit. - On jel za sucha.
Bože, ty jsi ale skutečný závodník! Všechny ty výmluvy! Jedeme, jedničku!
- Doprava. - Zapadni tam mizero.
Je jich tam ještě víc.
Teď se předvádí! Doprava.
Tvrdě na brzdy na stovce.
- Trojka. - Co to sakra je?
Trocha práce na koni.
Je to prostě krásné.
Trojka. Trojku a je to.
To je pětka. To Max nedělal.
No tak!
Čtyřku.
Dojeď až na konec a po špičkách.
Dobré ovládání auta.
A je v cíli!
- Jsme tu. - Hvězdný žák.
Řekl jsi mi všechno, co znáš? Jsem připravený vyrazit?
- Samozřejmě, že jsem ti řekl všechny své triky. - Skvělé.
V těch podmínkách, bez jakéhokoliv rozptýlení...
Skoro jsem zablokoval brzdy a vjel přímo do něj.
Bylo štěstí, že jsem do něj nevrazil, mohlo to být nepěkné.
To mohlo.
Chrisi, co myslíš?
Velmi velké naděje, je hvězdným žákem, jak jsem řekl,
má auto pod kontrolou.
Pokud na to budou podmínky, očekávám velké věci.
- Žádný nátlak. - Díky kámo.
Na tvé kolo se podíváme později.
Jdeme dál.
Posledních pár měsíců v kanceláři rostla debata,
kdo je nejrychlejší řidič Top Gearu?
Je zřejmé, že Stig, ale kdo je druhý?
Podle závodnice Sabine Schmitzové,
je to Sabine Schmitzová, podle závodníka Chrise Harrise,
je to Chris Harris.
A tak jsme se rozhodli tuto debatu rozčísnout, Sabine proti Chrisovi,
potřebovali jsme jen místo na závod.
Poušť Mojave.
Jednou ročně je tato kalifornská divočina přeměněna
na rozlehlé město skalních fanoušků závodění.
Tomu říkám správné hřiště!
Podívejte na tu velikost!
Pro rozhodnutí, který z nás, kromě Stiga, je nejrychlejší,
jsme byli vysláni do Království Hammerů.
Jedné z nejextrémnějších terénních událostí planety.
Vyžaduje odborné dovednosti, vysokou rychlost, závodění s nízkou přilnavostí
napříč pouštními pláněmi a složitými technickými skalními pasážemi
přes téměř vertikální útesy z balvanů,
kde jedna chyba může znamenat neštěstí.
No, můžu jen říci, že to je perfektní místo na tvou prohru!
Cože? Já neprohraji.
No tak.
Vítejte v Hammer Townu.
35 000 fanoušků se sešlo sledovat motoristický sport,
ekvivalentní boji v kleci.
A jako by to nebylo dostatečně zastrašující,
ráno nás přihlásili do něčeho jménem
třída legend.
Budeme řídit tyhle.
To je bugina Ultra 4.
Svatá Máňo.
Přes 100 000 dolarů (2,4 mil. Kč), na zakázku vyrobený, 500 koní,
V8, teréňák s pohonem všech kol, dlouhý běh odpružení
a 40 palcové pneumatiky.
Jeden malý problém, to je tvoje auto,
má velké důlky na ochranné kleci, a když...
Ano, tohle vozidlo bylo vícekrát na střeše.
Ale to je standardní, ne?
- Nebojím se. - Pro tebe možná.
V životě jsem závodní auto nepřevrátil.
Já pár ano.
Nebojíš se?
Nemůžu se vlastně dočkat.
Nebreč Harrisi, prosím.
Je to v pohodě.
Nejsem přesvědčený.
Vydal jsem se pro ujištění od pořadatele.
Dejve, jsi přirozeně králem Hammers.
- Zřejmě. - Je to tvoje událost.
Otázkou za milión je to... převrácení.
- Slyšel jsem, že ses ještě nepřevrátil. - Ne.
Dnes je tvůj den.
Je jasné, že to bude bolet.
Vůbec si tím nejsem jistý. Je to šílené.
Ani jeden z těch chlapíků z tohohle auta loni závod nedokončil,
protože si oba zlomili páteř a museli je letecky odvézt.
Jeď co nejpomaleji můžeš.
- Pak jsi v bezpečí. - Poslouchala jsi, co říkal?
Říkal, že si zlomili páteř!
Vzhledem k tomu, co víš o našem závodním pozadí,
udělej kvalifikovaný odhad našich šancí.
Ona to dá, ty to nezvládneš!
Každý, kdo dokáže jet s dodávkou po Nürburgringu chce vyzkoušet různé věci,
a navíc jsem slyšel, že už vzhůru nohama byla, a ty se toho bojíš,
takže se budeš bát a vzhůru nohama budeš tak jako tak,
a ona to dá.
Dejv mi vůbec nepomohl, dali nám odpoledne
a řidiče veterány, abychom se seznámili
s auty a terénem.
Já byl spárován s bývalým zlatým medailistou v X Games a legendárním
motivačním řečníkem Chrisem Ridgewayem.
Budeš OK.
Zatímco Dejv laskavě nabídl Sabine pomoc svého syna Baileyho.
Připravená na tohle bláznivé dobrodružství?
Jsem v lepší kondici než Chris.
Jako první, pouštní pláně.
Zní to jednoduše.
Zatraceně!
Je to šílené!
To mám dělat sám?
Na mou obranu, nikdy jsem nebyl dobrým pasažérem.
Ale k vzteku bylo, že Sabine to šlo.
Užíváš si?
Ano!
Ale brzy byla řada na nás převzít volant.
To je ono!
Nic podobného silničním autům, na které jsi zvyklý,
musíš do něj bušit, tvrdě na brzdy, na plyn.
Plný plyn, dát mu nažrat.
Dobře zlato!
A máš to!
Odpružení je neuvěřitelné.
Ale číhá tu pocit, že se můžeš kdykoliv převrátit.
Správně.
Zrovna, když jsem tomu začínal přicházet na kloub,
položil jsem hloupou otázku.
Kolik zranění jsi měl?
Pár jich bylo.
Začal jsem s jednoduchými věcmi jako zlomenýma rukama a nohama,
koleny, zápěstími, kotníky.
Jednou jsem si uřízl nohu.
Cože?
To byl v kanceláři špatný den.
Můj ty kmotre.
A s tím jsme se vydali zpět do Hammer Townu,
kde moje sebedůvěra utržila další ránu.
Jsem pro cokoliv, co má co společného s rychlým ježděním auty,
ale u tohohle si nejsem tak jistý. Házel se mnou šílenec
a teď mi říkají, že tohle se včera nějakému chudákovi stalo,
požár elektřiny.
Použil výraz: "Sotva jsme se dostali ven".
Myslel jsem, že to byl plast.
Je to hliník, roztavený.
Myslím, že jsem si ukousl víc, než dokážu spolknout.
Bylo jasné, že potřebujeme více praxe.
Než jsme se vydali zpět, řekli nám, že každý
dostaneme pomoc týmového manažera.
Nemůžu mít Eddieho.
Nechci Eddieho.
Nechci Eddieho!
- Ahoj. - Ahój!
Vítejte na poušti.
To je ale příjemné překvapení. Pánové.
Ahoj!
Rád tě vidím.
Hodili jsme si mincí, ty jsi s Eddiem.
A já jsem se Sabinou.
No tak, obejmi mne.
- Vyhrajeme. - Ano, vyhrajeme.
Lidi,
Tady to je.
Tady je čára.
To je ta čára v písku.
Prsty na ni.
Jsou to nepřátelé.
Chápu tě Edwarde.
Určitě?
- Máš to mít. - Máš to mít.
Cestou zpět na tréninkové místo v poušti
nastal čas řešit jízdu přes skály a s našimi manažery na palubě
jsme se do toho rovnou pustili.
Mám z toho dobrý pocit.
Vygumuji Matta LeBlanca,
nebudu s ním mluvit, jen na něj valit oči.
Budu do něj zírat.
Zírat do mě?
To je... příšerný.
Měl jsem vlastní plány.
Snaž se dostat trochu do hlavy Chrise Harrise, snaž se zeptat:
"Jsi si jistý, že budeš OK?"
Jeho sebedůvěra se snadno rozbíjí.
OK.
Ve skutečnosti to nebyla moje sebedůvěra, s kterou si měli dělat starosti.
Zatraceně jsme uvízli!
Do čeho se to proboha dostali...
Jsou opravdu uvízlí.
Uvízli?
Ne, mluvíme tu o Sabine Schmitzové.
Ano!
Ale, ale, ale.
Jaké to bylo?
Užil sis čas v horách?
Trochu.
Nějaký problém s autem?
Jeli jsme složitou cestou, vy tou jednoduchou.
Úplně tou samou cestou, ne okolo.
- Řekni jim, že jeli jinudy. - Jistě, že jeli.
Oni jsou králové tréninku, my jsme králové závodu.
Dáme si pivo, mám zatracenou žízeň celý den s kameny.
Jen tak dál, objíždět složité úseky.
Jeď pomalu a bezpečně.
- Cítím se dobře. - Mám jich dost, mám jich dost.
Už jsme toho dnes udělali dost.
Myslel jsem, že ho budeš ignorovat a nebudeš s ním mluvit, říkal jsi...
Právě jsi strávil deset minut rozmlouváním s ním.
Náš tréninkový den se chýlil ke konci, a tak jsme se vydali zpět
do Hammer Townu a připojili se k tisícům fanoušků,
kteří se ukládali na noc.
A protože se zítřejší závod rýsoval ještě větším,
Chris byl trochu zaměstnaný.
Vlastně bude v našem závodě zítra minimálně osm místních
a dívám se na zůčastněné a jsou docela dobří.
Myslím, že bojujeme o předposlední a poslední místo.
Nezapomeň, že máš trochu pochroumanou sebedůvěru.
Víš, že odsud dnes čtyři lidi odvezl vrtulník,
byli čtyři, nebo jich bylo pět?
- Vím, o co se snažíš. - O co se snažím?
Záleží mi na tobě, chtěl jsem, abys věděl, do čeho jdeš.
Jak to myslíš, že odsud odvezli lidi vrtulníkem?
Velké bouračky. Úplně na...
Vraky z přemetů, hodně špatné.
Když jsi řídil týmy F1, měli jste před závodem
motivační proslovy, v předvečer,
říkal jsi jim, co mají dělat?
Závodníci byli nejpozději v deset v posteli.
Ale předtím dostali všichni masáž.
Masáž?
Masáž.
Jakou?
No, to je mezi Eddiem a Chrisem.
Pokud to musí udělat pro svého jezdce,
udělá to pro něj, s námi to nemá nic společného.
Pokračování za chvíli...
Dobrá, druhou část uvidíte později.
Chrisi, jezdil jsi někdy v terénu?
Takhle vůbec ne.
Před pár lety jsem řídil auto z Dakaru v Maroku.
Bylo to docela v pohodě.
Ale řídil jsem repliku vítězného vozu Colina McRae z šampionátu v roce 1995
asi před třemi nebo čtyřmi lety.
Na poslední RZ, kde získal titul mistra světa
ve Walesu v britském rally, a to bylo úžasné.
Je mým obrovským, obrovským hrdinou, takže to byla pro mne pocta.
Dobrá podívejte se lidi na tohle.
Ve studio máme zbrusu nové auto, které bude závodit
ve zbrusu nové sérii závodů, díky kterým bude F1 vypadat
jako doba kamenná.
700 koní, celé z uhlíkových vláken a nejlepší na něm je,
že ho navrhl stejný člověk, jako motorky v Tronu.
Panejo!
Vypadá opravdu cool.
Jenom jedna otázečka, kde sedí řidič?
Nemá řidiče, je to robotické auto.
Je to samozávodící závoďák.
V podstatě, za pár let, se bude 20 takových honit
po závodní dráze a soupeřit mezi sebou.
Robot versus robot. No není to husté?
Opravdu to nechápu Rory.
Takže máme být nadšení nad robotem,
který závodí s jiným robotem?
Závod robotů,
co na něm nechápeš?
Něco podstatného tam chybí, vole - řidič!
Chodíme se dívat na motoristické závody,
abychom viděli gladiátory ovládající stroje,
kolo na kolo.
Ne dívat se na nějaký procesor zkoušející to na jiného týpka jménem Intel.
Je to naprosto nesmyslné.
Je to skvěle vypadající věc a jsem si jistý, že je rychlá, co myslíš?
- Promiň Rory, musím souhlasit. - No jo.
Mám rád inovace, novou technologii, ale jde o lidský prvek.
Musíš se starat o osobu, která to řídí.
Víš, co bys mohl udělat?
Mohl bys na ně dát žokeje.
Víte, jak to myslím?
To je nápad.
Tady vzadu by mohly třeba být kolíky na nohy,
pár klipsen tady a takhle nasednout.
A jedou.
A poslední, kdo se udrží na autě, vyhrává.
Mohl bys být první, kdo by to zkusil.
Víš co. To je dobrý, nemusím.
Během pár posledních týdnů jsem si nasevíroval celou porci
skvělých elektrických aut, a Matt a Chris je odmítají
protože se bojí vývoje.
Ale, zde máme nový Nissan a já si myslím, že by mohl změnit jejich názor
a dnes ráno jsem si ho vyzkoušel na našem okruhu.
Tohle je Nissan Blade Glider a je to koncept elektromobilu.
Ale je zde rozdíl, tenhle jezdí rychle.
A má tři sedadla, což je perfektní způsob jak změnit
pár elektromobiloskeptiků
Co, co to je?
Pánové, spatřete budoucnost.
- Co myslíte? - Co to je?
Tohle je Blade Glider.
Může vlastně driftovat má vestavěný mód pro driftování.
- Je stvořen pro smykování! - Skutečně?
To je velmi vzrušující, ale vypadá, že na to dostal grant od NHS (UK web o zdraví)
Ale kromě toho... Tak říkáš, že to driftuje?
- Chceš to vyzkoušet? - Ano, myslím, že bychom měli.
Minimálně budeme uvnitř sušší. Ne, ono to nemá střechu.
Ne, není tady střecha.
- Tak co, zajímá tě to? - Zajímá.
Jestli to driftuje, tak řídím já a ne ty Rory.
- Omlouvám se. - Nastup, tak jedem.
Jak zabouchnout dveře?
Je na to čudlík?
No vidíš.
- Kolik to má koní? - 260?
264 koní, pánové.
Maximálka je minimálně 185 km/h.
To je působivé...
Na popelářské auto!
Na sportovní auto to není zase tak moc.
- Kde to má plyn? - Tam jedem.
Je pěkně hravý ze sedadla řidiče pánové.
Je to ten pocit, kdy vám sám říká, jsem připraven driftovat!
Rory, můžeš mě přesvětčit o smysluplnosti elektromobilů.
Ano!
Miluje to!
Miluje to.
Užívá si to.
To není špatné.
Pro mě to je filozofická záležitost.
Je to zábava, moudra mě nezajímají,
někdo si prostě řekl: pojďme to udělat zábavné.
Přesně tak.
Je to zábava.
Dobře, vyzkoušej ho tady v té rychlosti.
Ano!
Co jsi mínil tou elektrickou koblihou?
To je název mé nové skupiny.
Tak co si myslíme? Vítěz?
Jo, myslím že jo, co ty Chrisi?
Palec nahoru, rozhodně.
Líbí se mi to.
Dobře, ještě jedno kolo než půjdem?
- Rozhodně. - Můžu řídit?
- Ne. - Ne.
Kde je, jak se to říká, kontrola trakce vypnuto.
Dobře, jedem.
Pořádná zábava.
No vidíš.
Elektrická zábava.
Vím, že vás jsem kluci nakonec přesvědčil, ale Chrisi,
tvůj pocit ohledně elektromobilů?
No, elektromobily obecně, myslel jsem, že celá podstata je,
že jsou šetrné k životnímu prostředí, zelené a rozumné.
- A to vypadalo jako velká zábava. - Ano.
Potenciálně bys mne dokázal konvertovat.
Byl jsem upřímně tak přesvědčený.
Tak moc mne to zase nebere, ale co se týká zábavy,
ta věc zábavou páchla, bylo to úžasné.
Smáli jsme se, všichni tři.
Výraz, myslím, že porota pořád hledá výraz té věci, ale...
- A ty dveře. - A ty dveře.
A ta střecha.
Dveře, na které nedosáhneš, když nastoupíš, jsou obtížné.
Dobrá, myslím, že nastal čas, podívat se jak sis vedl
při měřeném kole na okruhu.
Ale než se na to podíváme, poté, co jsi v autě skončil s Chrisem,
vyjel jsi ještě jednou sám, že ano?
Vyjel, ano.
Co se stalo?
Mám rád, když si myslím, že dostatečně tlačím, snažím se najít
limity vozu, trati, přilnavosti,
zjistit, jak daleko můžu zajít a v podstatě jsem se jen dotkl
vnějšího obrubníku ve follow-through, dostatečně na to,
aby se to vymklo kontrole.
Myslel jsem, že to chytnu, ale nechytl jsem.
Máme to na pásce. Chceš to vidět?
- Máte to, myslel jsem si, že ano! - Podívejme se na to.
Ach!
Pár poznámek...
Zaprvé, dobrá práce, že jsi nezemřel.
To je dobré.
Další, jak to vidím, závodní víkendy Michaela Schumachera
vždycky začínaly tím, že tlačil příliš daleko, že ano?
Vždycky příliš daleko, najít limity předtím,
než se opravdu dostaneš do závodní části.
To jsi dělal.
Zbavil ses všech těch negativních nutkání,
všechno špatné jsi vyřadil, připraven na perfektní výkon.
Jako automechanici.
Utahuješ šroub, dokud nepraskne, a pak ho o čtvrtkruh povolíš.
Ale nakonec se ti podařilo dokončit celé kolo?
Jedno ano.
Nebylo perfektní.
- Jsi připravený? - Jsem. Jdeme na to.
OK, kdo chce vidět jeho kolo?
Jdeme na to.
OK, vystartoval.
Trochu jízdy na spojku, ale myslím, že dobrý start.
To je ono, to je ono.
Také trochu sebepovzbuzení.
Ó ano, nechat auto otočit se a na brzdy, to bylo rychlé.
- Tudy na trojku. - Jo.
Použít celou šířku trati a i o trochu víc, dobré.
Špinavé, špinavé.
Trocha vrtění ocasem, ale je to rychlé.
Přílišné zpomalení auta.
Dvojka v Chicagu.
Líbí se mi, že zapínáš stěrače, abychom si mysleli, že prší.
Nepršelo, dobrá taktika, to se mi líbí.
Naplno po rovince, brzdění mezi 150,
možná blíž k 50.
Aktivovalo to výstražná světla.
Tahle stopa je podle mne dobrá.
Nechal jsi auto valit? Neotevřel jsi úhel volantu tolik, kolik jsem myslel.
Příliš nedotáčivosti.
- Našel jsi přilnavost na vnitřku zatáčky, viď? - Jo. - Takže jsi myslel, to bylo rozhodně chytré.
Rovinka.
- Je tam kameraman, snaž se ho nesrazit. - Dobrý nápad.
Tak teď otáčecí bod.
To je rychlé.
Zpět kolem zdi z pneumatik. Co se týká oddělení kalhot, nic ti nechybí.
OK, poslední dvě zatáčky.
Buď statečný!
To je mega.
Aktivovaná světla, což znamená maximální brzdění.
Ale teď jsi v cíli a trochu na trávě.
Děkuji.
Vypadalo to rychle.
To bylo největší nasazení, které jsem tu viděl.
Rozhodně zdaleka, jo.
A podmínky nebyly ideální, byly sušší, než akce tvých stěračů
na předním skle naznačovala.
No tak.
Když se na to dívám, říkám si, kde jsi mohl jet rychleji?
Vypadalo to, že jsi jel co to šlo všude?
Tlačil jsem to, ale udělal jsem chyby,
myslím že v první levotočivé zatáčce.
Mohlo to tam být lepší.
A mohl jsem použít větší šířku trati
- při jízdě v pravotočivé, ve follow-through. - Jo.
Možná. Když zajedeš moc daleko, dotkneš se malovaného obrubníku
- a víš, co to znamená. - Ano.
Myslím, že to bylo opravdu, opravdu impozantní úsilí. Naděje jsou vysoké.
- Tohle je velký okamžik, jsem vzrušený. - Já také.
Nejlepším na našem žebříčku je stále Max Whitlock,
super gymnasta s časem 1:39,5.
Jeho dvojitý přemet s otočkou o půl sem tam má kvalitu, která člověka téměř rozesmutní.
No nic, to jen tak na okraj.
Má dvě zlaté medaile.
Ty jich máš šest.
Takže na papíře bys měl být třikrát rychlejší než on.
- Je to správně? - Ale vážím dvakrát tolik.
To nevadí.
Dobře.
Jsme připraveni?
Pojďme na to.
Sire Chrisi Hoyi, zajel jsi to za...
To je moje oblíbená část.
- Za jednu minutu. - Ano...
- 30. - Ano...
5....
celých 4.
Díky moc, díky.
To je mega.
Úžasné, opravdu dobré.
Rovnou na vrchol.
Pěkná práce.
Vůbec jsem si to nemyslel.
Dámy a pánové, sir Chris Hoy.
Tenhle čas hned tak někdo neporazí.
Ne.
Nějaký čas vydrží.
Jel, jak se říká, až upadávala kola.
OK, čas zamířit zpět na King of Hammers.
Před chvílí jsme viděli Sabine a Chrise trénovat na jejich velkou terénní přehlídku
za podpory mých slov povzbuzování a Eddieho
hluboké tkáňové masáže.
Ale bude to vážnější, opravdu vážnější.
Závodní den na King of the Hammers.
Sabine s Chrisem budou brzy závodit v terénním závodě,
aby si mohli nárokovat titul nejrychlejšího jezdce Top Gearu,
mimo Stiga.
Ale po přezasvěceném tréninku v předchozím dni...
Doleva, doleva.
No tak.
Nemyslím, že se mu to líbilo.
.. měl tým Jordan problémy.
Co jsi to udělal?
Co jsem to udělal? Vozidlo se na to vykašlalo.
Děláš si ze mě srandu?
Bylo zbrusu nové, běželo perfektně.
Nesmíš zatáčet doleva, když řeknu doleva,
zničíš při tom stroj.
Jsi ničitel aut.
Jak pro tebe mohl někdy někdo jezdit?
Velmi jednoduše, nedělali takovéhle hlouposti.
Před lety bych řidiči řekl, že je úplné péro.
Mám od tebe dostávat pozitivní duševní vibraci,
ničíš mne.
Samozřejmě, že ničím, protože nechci, aby se to opakovalo.
Potřebuji, abys věřil...
Odevzdání a odhodlání...
Eddieho mám ráda.
Co dnes uděláš?
Vyhraješ.
Pociť ty vibrace.
Pociť dobré vibrace ve svém nitru.
Nemluv na mne.
S ním nemluvím.
Není to hodný člověk...
- Vypadáš ustaraně. Trochu ustaraně. - Snaží se ti dostat do hlavy.
V tuto chvíli nemám na závod vozidlo, že ne?
Ano, máme tohle.
Je to magie.
Tohle je ten vůz.
Koukni na něj.
Má texaskou vlajku.
Padej odsud.
- Líbí se mi, když děláš, že mne nemáš rád, je to skvělé. - Nenávidím tě.
- Ty mne nenenávidíš. - Sabine mám rád, ty jsi parchant.
- Parchant? - Snažíš se poškodit mou mužskou hlavu.
Parchant!
- Počkej. - Už je poškozená.
- Jsi parchant. - Parchant?
Staří lidé jsou legrační.
Atmosféra byla plná napětí před závodem,
brzy nastal čas, aby se naši jezdci vydali na trať.
Pokud se tomu tak dá říkat.
Závod začne na hrbolaté poušti,
Ediie i já jsme hlídali z vyvýšeného místa.
Tady budou naši řidiči bojovat s prachem, aby dosáhli
nemilosrdných skalních stěn za ním.
Po brutálním stoupání, nebezpečných římsách, skončí klesáním
na život a na smrt, aby dostali hammer zpět na rovinu.
Výjezdem přes další krátký průchod přes balvany,
rychlým sledem převýšených zatáček
a skoky v plné rychlosti dokončí kolo.
A to vše budou opakovat osmkrát.
A tak jsme se vydali s našimi jezdci před samotným začátkem závodu
kvůli povzbuzení na nejtěžší část závodu,
skalní stěnu.
Tyčí se přes 60 metrů nad námi.
Ó můj Ježíši.
Chci říct, co to *PÍP*.
Takže ošidné tady je, když jsi těsně za někým,
musíš asi nahoru po jednom.
Myslím, že by se dala možná zkusit pravá strana?
Ach Bože.
Někoho předjet, ale co uděláš, když se dostaneš sem?
Musíš se podívat a jet po jednom, že ano?
Jo.
Prostě tak.
Na rozdíl od včerejšího přejíždění balvanů,
v závodě se musí najíždět na tyhle uvolněné skalní pasáže v rychlosti.
A na skoro svislých plochách bylo převrácení auta velmi reálným nebezpečím.
Ale minimálně Sabine měla vše pod kontrolou.
Upadl volant.
*PÍP* lháři!
***PÍP***
Pane jo.
***PÍP***
Nechci, aby mi upadával volant.
Do čeho jsme se to namočili?
Vrchol člověče.
Pěkně a opatrně. OK.
Po výjezdu na vršek stále zůstávala maličkost,
a to dostat se zpět dolů.
Je to na hlavu.
Rychle jsme se dověděli, že je to závod jak o statečnosti, tak rychlosti.
Můžeme teď zpátky?
Rozhodli jsme, že jsme jezdcům poskytli dostatek povzbuzení,
a vyrazili zpět do boxů.
Jsem rád, že v tom autě při závodě s tebou nebudu.
Je to šílené.
A po několika závěrečných vylepšeních aut jsme se naposledi rozloučili
se Sabine i Chrisem.
No, ne poslední rozloučení, ale víte, jak to myslím?
Nastal čas, aby zaujali pozice mimo strkanici
na chvostu startovního roštu.
Protože v tomto závodě třídy legend byli postavení
proti jedněm z nejlepších talentů v historii Hammeru.
Všichni zocelení veterání v zápase, kde i prosté dokončení je úspěchem.
Od nejrychlejší ženy, po bojovníky a ostřílené veterány.
Takže to vlastně byl závod v závodě.
Schmitzová versus Harris.
Vážná věc.
- Šílené. - Nemůžeš tomu uvěřit, že ne.
OK, blíží se to.
Soustřeď se a drž se mimo strkanici, OK?
Strategie.
Běžná věc, ulej start, když můžeš.
Ujisti se, že chlapíka vedle sebe narveš do zdi.
Zbytek už jde sám.
OK, Harrisi. Mám úkol a prostě tě chci porazit.
Na startovním roštu jsem dokázal myslet pouze na fakt,
že jsem si měl ještě jednou odskočit.
Poušť už nepočká.
Osm kol terénní vytrvalosti.
Nechť bitva začne.
3, 2 ,1...
Start!
To je ale start.
Tolik *PÍP* v obličeji.
No tak, chlape.
Jeď, Chrisi.
Nic nevidím.
Jsi OK, Sabine.
Pokračuj, pokračuj, i když ten prach je špatný.
Přemýšlej nad tím jako o Nürburgringu v době kamenné.
I přes prach jsme oba hezky vystartovali,
ale rýsovala se skalní stěna.
Ach Bože.
Kusy skály v obličeji.
Nevidím, kam jedu.
Je to strašné.
Ale kupodivu jsme nebyli jen závod dvou na chvostu.
Chris je čtvrtý.
Jeď, Chrisi.
Jeď, synu!
Ne!
Byli jsme přímo uvnitř shluku.
Do někoho jsem vrazila.
Koukněte na to.
No tak, Chrisi!
Na vrcholu stěny byli najednou s profíky,
což jim mohlo dodat skutečnou sebedůvěru.
Ach můj Bože. proč tohle dělám?
Je to šílené.
Ach můj Bože, nech ho jet, nech ho jet člověče.
Nech ho jet!
Zpátky na poušti jsem měl Sabine na ocase.
A jak jsme se řítili zbytkem závodu...
zjistili jsme, o čem závody Hammer celé jsou.
No tak!
Terén, otevřená válka.
Podíváme se, kde ho mám.
Je třetí.
Třetí! Pokračuj, Chrisi.
Přežití nejschopnějších.
Nebesa.
To bylo blízko.
Ale jak se kola vršila...
No tak, Sabine. Tlač, tlač, tlač!
Nebojovali jen s ostatními závodníky...
Ne, mne nepředjedeš, ty americký...
Ty skály jsou opravdu šílené.
Musím doprava.
Trať odrážela boj zpět.
Vydrž chvilku.
Uvízla.
Trochu dozadu.
Ne moc, asi metr a půl.
Zapletená do skal na nejhorším úseku trati
ztrácela Sabine drahocenný čas.
Otoč kola úplně doprava a jeď dopředu.
A zbytek smečky ujížděl pryč.
Dobrá, zkus pomalu dozadu.
Rovně vzad pomalu.
Ještě trochu zpět, trošku.
Možná budeš muset sjet z té římsy.
Jedna moje špatná instrukce a mohla by se převrátit.
Dobrá, zastav, otoč kola na druhou stranu a jeď dopředu.
Doprava.
A je to.
Hodná holka.
Jo, hodná holka.
Jsi hvězda, jsi hvězda, jo.
Je to OK.
Ztratila tam hodně času.
Zpět v běhu, aby dohonila Chrise,
potřebovala by Sabine vykříst
všech 500 koní z její 6.4 litrové V8.
Drž tempo, udržuj tempo.
Svatá prostoto.
***PÍP***
Jak se ho snažila dohnat, Chris, jedoucí již druhým autem
v závodě, měl opět problémy.
Mám problém s převodovkou, asi.
Nedám tam dvojku.
Kašli na dvojku, jde ti to skvěle, pokračuj.
Mám problém s převodovkou.
I přes Eddieho povzbuzování bylo ztrácení převodových stupňů
v této fázi vážným problémem.
Krásné, krásné.
Výkon, výkon, výkon, výkon.
A při vstupu do poslední fáze závodu Sabine tvrrdě tlačila,
aby Chrise dohnala.
No tak, Chrisi, drž ten výkon.
Je tak silné, jen si dávej pozor na auto.
Ale protože Chrisovo auto jen tak tak drželo pohromadě,
závody Hammer si připsaly další oběť.
Ale ne.
Auto kouří, zezadu se valí kouř.
Auto hoří.
***PÍP***
Ze Sabinina auta vychází ošklivý kouř.
Tak blízko cíli byla Sabine rozhodnutá pokračovat.
Ale protože se kouř jen zhoršoval,
jako týmový manažer jsem neměl na vybranou.
Dobrá Sabine, zastav, zastav.
Zastav vlevo.
Stop, stop, stop!
Mimo okruh.
Vylez z auta.
Jsi na bezpečném místě, jen vylez.
Jen vylez.
Je v pořádku?
Jo, je venku.
Je OK.
Sabine byla v bezpečí, ale mimo hru...
Velkým trikem je teď dokončit.
Abych si mohl nárokovat titul nejrychlejšího řidiče,
zbývalo mi půl kola do cíle.
Mohl jsem se jen držet a doufat.
Ó můj Bože.
Mám polámané nohy, ruce.
Pusu plnou kamení a jeden převodový stupeň.
Skoro jsem šel.
No tak, vyšší výkon, vyšší výkon.
Tohle byl jeden z nejtěžších závodů mého života.
Naražený...
Pohmožděný...
Páni.
Otlučený.
Poslední zatáčka.
A konečně...
Ty krásko!
V cíli.
Mohu s jistotou říci, že si nejsem jistý, jestli bych to mohl dát znovu.
Gratulujeme Chrisovi.
Skončil celkově čtvrtý.
Úžasný výkon.
Jsem potěšen, že ti mohu dát cenu
pro Nejrychlejšího jezdce Top Gearu kromě Stiga.
Gratuluji.
Ehm, nejsem si jistý, že ji mohu přijmout, Rory.
Samozřejmě, že můžeš, zasloužil sis ji, vyhrál jsi!
- Jsi vítěz. - Ocenění beru, ale ta trofej je naprosto příšerná.
Je to holub.
Eddie, jaká byla tahle událost v porovnání s tím, co znáš z F1?
Děsivá, absolutně.
Neměl jsem rušení, do čeho se pouštím.
Bylo to strašné.
Formule 1, mimo průzkumů veřejného mínění, nedá se to ani porovnávat.
- Přesně tak. -Taky si myslím.
Zcela odlišné, ale mezi prachem a balvany
a problémy se řazením a ohněm,
nejsem si jistý,
jestli je to nejlepší způsob zjišťování, kdo je nejrychlejší.
Jsem vážně rád, že jsme se rozhodli udělat systém nejlepší ze tří.
Co prosím?
Rozhodli jsme, že to bude nejlepší ze tří? Kdy?
Ano, rozhodl jsem.
Ty jsi přece pro další výzvu, že ano Sabine?
- Jo. - Jiná auta, jiný okruh?
Jo, sem s tím.
Potřebuji dobře připravené auto, které se nerozbije
a tu malou trofej si od toho prťavého závodníka vezmu.
Chrisi Harrisi, přijímáš výzvu?
Sabine, bude mi ctí, porazit tě na dalším kontinentě.
Možná, že to bude kontinent jménem Nürburgring?
Uvidíme...
To je znepokojující.
Uvidíme co se stane.
Vypadá to, že k tomu dojde.
OK, příští týden velmi zelený, velmi hlučný Mercedes.
A revoluční výlet napříč Kubou.
Uvidíme se.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
Překlad TGTT 2017 http://topgear.sovicka.net