Ahoj a vítejte u Top Gearu.
Dnes večer uvidíte, no, nechci se chlubit,
ale zlepšili jsme Británii.
V podstatě jsme odstranili veškeré dopravní problémy.
Pro vaše silnice jsme vykonali to, co vykonávají pro trávící trakt švestky.
Bezproblémový chod.
Ale nejprve, OK, víte, co mne na moderním životě frustruje?
Jak rychle věci zastarávají.
Telefony, notebooky, mléko.
Dokonce i auta. Pět minut poté, co něco koupíte, je to starožitnost.
Návrháři nepřestávají ladit, ale někdy, někdy,
to trefí napoprvé.
Castel del Monte Abruzzo, Itálie
Tohle je Piaggio Ape, a ano, je to nová automobilová...
..věc, ale také je to
70 let stará automobilová věc.
Ape byl navržen tak,
aby se vměstnal do úzkých uliček...
..všude zaparkoval, převážel věci z villagia do villagia.
Což je italsky vesnička. Našel jsem si to.
Protože lidé stále potřebují dělat tyhle věci,
i dnes má stále smysl.
- Ciao, Joey! - Hej, ciao!
OK, Ape není rychlý,
má 20 koní a maximálku 64 km/h,
ale to je opravdu vše, co potřebuje.
Dokonalé množství.
Nicméně, ne všechny společnosti jsou stejně úspěšné jako Piaggio.
Protože existuje další italská společnost, slavící 70. narozeniny,
ale bohužel měla daleko víc problémů.
Říká se jí
Ferrari.
Ano, v roce 1948 se poprvé pokusili o silniční auto.
Jmenovalo se 166 Inter.
Ale asi prostě nebylo dost dobré, protože, na rozdíl od Piaggia,
kteří to zvládli napoprvé,
Ferrari si se svým designem od té doby pohrávalo,
a jejich poslední pokus vypadá takhle.
Pozdravte Ferrari 812...
Dvoumístný grand tourer s pohonem zadních kol.
Tohle je pra-pra-pra-pra
vnuk toho originálního 166 Interu.
Ale ti inženýři od Ferrari nemůžou přestat s laděním.
Třeba tenhle motor - tam, kde mělo staré auto kolem 100 koní,
tohle má 800.
800 koní.
To je šílené!
A když strávili 70 let zjišťováním, jak do něj ten výkon nacpat,
asi jim nezbyl čas na dobré pojmenování.
Protože tohle auto se oficiálně jmenuje Ferrari 812 Superfast.
Přesně tak, Superfast. (Superrychlý)
Je to doslovné.
Jako byste nového psa pojmenovali Pes.
Abych byl fér, tohle auto je celkem superrychlé.
Z nuly na 100 dá za 2,8 vteřiny,
a maximálku má 338 km/h.
Ó, tahle 6,5 litrová V12 je mistrovské dílo.
Jinak se to nedá popsat. Je to nejvýkonnější atmosferický motor
v sériovém voze v historii.
Žádná turba, žádné elektromotory,
jenom válce a písty přeměňující benzín na rychlost a hluk.
Tahle věc ale umí pohnout zadkem!
Jo, to je krásná krajina.
Ale s tímhle musíš zatraceně koukat na silnici.
Je trochu nervózní.
Což může být problém...
..protože mu Ferrari říká grand tourer, a pod těmi vytesanými křivkami
má pohodlný interiér lemovaný kůží a místo pro zavazadla,
takže by mělo být perfektním způsobem pohybu napříš Evropou
v uvolněné eleganci.
Tohle auto je ale uvolňující asi jako celotělová depilace voskem.
Všechno to ladění, všechno to zlepšování,
skončili se silničním autem, které je prostě na silnici moc rychlé.
Ale kdo tvrdí, že musíme zůstat na silnici?
Protože hned za tamtím kopcem je krásný malý okruh jménem...
...Imola!.
Tak strašně rychlé!
Ze zatáčky, na rovinku. Šlápnout pravou nohou - bum!
Jste uprostřed další zatáčky. Bum!
Další zatáčka. Bum!
Je to úžasná věc. Páni!
Potí se mi ruce!
Tamburello.
V Imole nikdy nejste daleko vzpomínce, kam může extrémní výkon vést.
Ale dnes, věda v pozadí udržení 800 koňového vozu v pořádku
není nic než neuvěřitelná.
812 má čtyřkolové řízení, má aktivní aerodynamiku,
má FFP, má FPO,
má SSC5, CST z F1.
Ne, nejsem si jistý, co to všechno znamená, ale všechno to funguje.
Prostě strašně táhne!
Dělá to všechno, takže...
Co to...? Ach!
Víte, jak žraloci ucítí kapku krve na míle daleko?
Nazvete ho Superfast, bude ho přitahovat.
Pro Stiga je jako Šanta Kočičí. Je to Šanta Stigová.
Cítil jsi ho, že ano? Pěkné, že?
Chceš se projet, viď? No, nemůžeš, OK?
Jdi tamhle, na stranu dráhy. No tak.
Ani jsem nevěděl, že má nos.
Takže, tak opojné, jak je,
pomůže závodní dráha dát Superfastu smysl?
Upřímně, nejsem si jistý.
Když přišlo Ferrari F12, předchůdce tohoto vozu, v roce 2012 se 740 koňmi...
..víte, kdo řekl, že není dost rychlé, dost výkonné?
Nikdo. Ani dušička.
Pak, před pár lety, řídil Chris Harris F12 TDF
se 770 koňmi a ani on nechtěl víc výkonu,
a to je chamtivý.
Teď tu máme 800 koní.
A čím delší čas strávíte se Superfastem,
tím více si uvědomujete, jak hluboká ta studna je.
Dokonce i tady, na velké prázdné dráze,
i se všemi technologiemi,
z tohoto auta nevymáčknu každou kapku jeho výkonu.
Ne mnoho běžných lidí by to dokázalo.
Abyste to zvládli, museli byste být nějaký...
..superčlověk.
OK. Tak jo, teda, velikáne, dej si.
Jo, hele, Stigu, buď opatrný, je superrychlé.
Smějeme se.
OK, takže Ferrari 812 Superfast je naprosto přehnané.
Nemůžete ho celé na silnici využít.
A pokud jste z masa a kostí, a ne z pekla, z kterého je Stig,
ani na okruhu ho celé nevyužijete.
Takže není tedy lepší vědět, kdy říci dost?
Koneckonců to fungovalo pro Piaggio.
Nakonec byste museli říct...
...ne.
Toto je Ferrari.
Co jiného byste očekávali?
Jistě, 812 může být příliš rychlá pro lidi,
ale to není vina Ferrari.
Jen to znamená, že se my lidé musíme zlepšit.
A víte, co to znamená....
...praxe, praxe, praxe.
- Šílený. - To je ale stroj. - Šílený.
- Vypadalo to na fantastický den. - Jo.
A 800 koní!
Jo, z atmosferického motoru. Je to neuvěřitelné.
A musím s tebou souhlasit. Říkají mu grand tourer, ale to prostě není, ne?
- Ne. - Protože grand tourer znamenalo relaxaci.
Tohle je opak relaxace.
Jo, jo, ale myslím, že jsem na to přišel.
Nemůžete na něj myslet jako na grand tourer, prostě ne.
Ne, musíte o něm přemýšlet jako o tequile.
OK? Nebo Keithu Richardsovi.
Chcete pít tequila každý den? Ne.
Chcete se každý den scházet s Keithem Richardsem? Ne.
Ale někdy, někdy,
si dát tequilu chcete i s Keithem Richardsem.
Rory.
Takže, pokud máte děti,
znáte ten pocit, když jim řeknete, že něco nedostanou,
okamžitě to chtějí víc, než cokoliv jiného na světě.
A proto, když mi řekli, že existuje nový americký bourák,
který je v Evropě zakázaný, byl jsem v prvním letadle do Ameriky.
Ten psanec je vyrobený Chevroletem a jmenuje se Camaro ZL1 1LE.
Zlověstná, hrozivá,
studie sotva omezené síly.
Tohle je vůz, který nechce Evropa připustit.
A proto jsem přijel sem,
do kalifornské pouště na závodní dráhu Willow Springs,
abych ho pustil z vodítka.
Ano! Camaro je monstrum!
Ó, ten výkon!
Mám rád americké bouráky.
Problém rychlé jízdy řeší použitím hrubé síly.
A pokud má tahle věc něčeho dostatek, je to hrubá síla.
Má přeplňovanou V8.
Vyvine 650 koní,
880 Nm krouťáku.
To je víc, než Lamborghini Huracan.
Vlastně dost, aby na 100 zrychlil za 3,5 s a maximálku měl 304 km/h.
Tohle auto hodně vzdálené věci přeměňuje v náhle opravdu celkem blízké věci.
A všechen ten výkon jde
na zadní kola přes šestistupňovou manuální převodovku ze staré školy.
A se vším tím výkonem, dokáže zatáčet
jako americký bourák ze staré školy.
To je přetáčivost!
A ještě víc.
To bylo až moc přetáčivosti!
Ať je to zábavné, jak chce, tohle Camaro na to dělané není.
Protože tohle je bourák s mozkem pod svaly.
1LE z jeho neskutečně dlouhého jména je v podstatě zkratkou pro
"Vše pro závodní dráhu."
Takže ta zle vypadající křídla a ploutve skutečně fungují,
vytvářejí velmi nebourákovský přítlak.
Goodyearu trvalo vyvinout jeho pneumatiky tři roky.
Dokonce i zavěšení používá stejné tlumiče,
které najdete na moderním voze z Le Mans.
Dýdžej bral lekce astrofyziky.
Což znamená, že když ho budete řídit správně, tenhle bourák
vytáhne v zatáčkách masivních 1,1 bočního G.
Jeho přilnavost je prostě ohromná!
Drží. Drží!
Jak to, že drží?!
Tohle je Camaro nejvíc zaměřené na trať v 50. leté historii Camara.
A stojí jen přes 70 000 dolarů (1,47 mil. Kč)
zhruba 50 táců v Británii,
kdyby se dalo koupit.
Což se, samozřejmě, nedá.
Vidíte tyhle ploutvičky
v přední části auta?
No, podle evropské legislativy jsou technicky vzato nezákonné kvůli chodcům -
speciálně podle legislativy proti usekávání nohou.
Takže všechno to, co dělá 1LE tak perfektním pro Evropu,
všechno to zatáčení, no,
je přesně ten důvod, proč ho nemůžeme mít.
Víte co? Amerika zná ironii.
A promiň, Evropo,
rád bych ti řekl, že o nic nepřicházíš,
ale 1LE je bourák hodný evropských zatáček.
Otázkou ale bylo, byla Evropa opravdu hodna 1LE?
Protože ze stálého startu,
auto tohoto kalibru objede 4 km trať Willow Springs
za méně, než jednu minutu 40 sekund.
A producenti mne požádali, abych to dokázal.
Žádný stres.
Ó, to je ale start!
Drž to čistě, drž to čistě.
Dávkovat výkon.
OK, tady brzdit.
Už je to dobrý pocit.
Trpělivost, trpělivost. Pojďme, vrchol zatáčky!
Bum!
Všechen výkon, všechen hluk!
Ó, pane Reide!
Je to tak rychlé.
OK, poslední zatáčka. Vidím cílovou čáru!
Ó ano!
To bylo hezké!
1:40 pro překonání.
Dobrá, per to do mně. Jak jsem si vedl?
Byla to jedna minuta, 51, deset.
- Cože?! - Jedna minuta, 51, deset.
Kolik?! Překontroluj stopky, prosím!
Producenti depresivně předpokládali, že budu vzdálený limitu
a přivolalii mi učitele.
- Sabine! - Ó, ahoj, moje morčátko.
Myslím, že nás čeká nějaká práce.
- Vezmi si tohle. - Jo.
- Jo? - OK.
Docela rád tě vidím.
Takže abych učinil 1LE jakékoliv zadostiučinění,
měl jsem najít poměrně významných 11 sekund.
A se Sabinou sledující každičký můj pohyb...
- Jsi připravena? - Jo.
..to bude vyžadovat soustředění.
3, 2 ,1...
..Start!
Co to bylo?
- OK. - Ale Rory! - Má chyba.
- Prosím! - Ne, ne, dokážu to. Dokážu to,
dokážu to. Ještě jednu, ještě jednu. No tak. Ještě nade mnou nelámej hůl!
Takže, OK...
- Jo. - Tři, dva, jedna...
..Start!
A pohybujeme se!
Neoslněna mým nervózním startem...
Když řeknu toč a zatočíš teď...
.. styl výuky Sabiny byl přímý.
Teď! Dej nám vrchol zatáčky!
Jeď, použij trať!
OK, jedu, jedu, jedu!
Necháváš tolik místa.
Tohle je nejrychlejší část trati.
Nebojím se. Jak je to možné?
Vyděs mě, vyděs mě!
- Vyděsit tě?! - Vyděs mě!
Snažím se!
Abych byl upřímný, bylo toho hodně.
Je to tak velký tlak.
Jeď. Jeď!
A Sabina byla neúprosná.
Tlač!
Chceš být závodníkem?
- Snažím se! - Jeď!
Ale zatímco mé časy klesaly...
..stále mi k magické hranici 1:40 něco scházelo.
1:43. Je to na prd.
Přiletěla jsem až z Německa kvůli takovému za*PÍP* času?
Panejo.
Nevím, jak se zrychlit. Jenom...
- Nedokážu to. - Sklapni, jedeme znovu.
3, 2 ,1...
...start!
Jak den běžel, Sabina stále tlačila...
Moje babička by byla o hodně rychlejší, než ty!
..nutila mne dál z mé komfortní zóny.
Mamma Mia!
- Říkal jsi *PÍP*!
Snažím se, jak nejlépe dokážu.
Dokud konečně...
- Tlač! - Já tlačím!
- *PÍP*. - Narovnej volant!
*PÍP*
Chci, abys tlačil. Takže jet přes hlínu,
to je dobré znamení. To znamená, že opravdu tlačíš, Rory.
Nevím, jestli si to uvědomuješ, ale skoro jsme tam umřeli.
- Ale! - OK? - No tak.
OK. Jsme připravení?
- Zkusíme to znovu. - Myslím, že potřebuji chvilku pauzu!
To se mi líbí. Líbí se mi to, Rory, musíš tlačit.
Musíš přes hlínu, skrz prach.
Žrát prach, to chceme vidět.
Tato žena je šílená.
Ale také měla naprostou pravdu.
Zhluboka se nadechni a pak jdi prostě na to.
3, 2 ,1...
- ..výkon! - No tak!
Vrchol, vrchol, vrchol, použij trať.
Jo!
Co se mi Sabina snažila ukázat...
Zbývá 35 sekund.
No tak. No tak, no tak, no tak, no tak.
..je, že skutečný závodní čas...
No tak!
..lze nalézt pouze na samotné hranici kontroly.
Buď statečný!
3, 2 ,1!
- Ano! - Jo!
No tak!
1:39,3
No tak! No tak!
Dobrá práce. Dobrá práce, Rory.
Nemyslím si, že by toto auto mohlo být rychlejší.
Vyčerpal jsem ho.
Jsem na řadě.
Ach.
Tři, dva, jedna...
Start!
Takže, Chevrolet Camaro ZL1 1LE...
..z části americký bourák, z části závoďák.
Specializovaný stroj, který vyžaduje odhodlání a skutečnou statečnost
pro plné ocenění.
No tak!
První kolo?! Končím, končím.
OK.
O kolik rychlejší byla Sabina?
Na tom vlastně nezáleží, ne?
Ten čas prosím, Rory.
No, u času jde o to, že to je jen lidský výmysl, ne?
Čas, prostor, vzdálenost, všechno je relativní.
Když se vrátím v čase a zabiji svého dědečka, ani bych neexistoval.
- Potrava k zamyšlení, Chrisi. - Rory!
Dobrá, hele, byla o tři vteřiny rychlejší, než já, stačí?
Ale ne kvůli tomu, že by byla rychlejší řidič,
protože já jsem vyšší. Zamysli se nad tím.
Ten čas, který trvá, než se myšlenka přesune z mé hlavy
až dolů do pravé nohy...
to mne zpomaluje.
To je patetické i podle tvých měřítek.
Všechno se to sčítá. Můžeme si promluvit o 1LE?
Jo, nezdá se, že by tu bylo, Rory.
No, hele, říkal jsem ti, že je v Evropě zakázaný.
- Jo. - Nejsem pašerák.
Jsem skutečně zklamaný, že u nás nebude.
Vím, že si všichni myslí, že jsou Camara staré americké bouráky ze surového železa,
- ale prostě nejsou, že ne? - Vůbec ne.
Je to skutečně sportovní vůz světové třídy.
Tak trochu se vám kvůli němu chce přestěhovat do Ameriky, víte?
Ale pak pomyslím na všechno to plácání rukou,
a pak to promlouvání o svých emocích a tak a...
Jo, máš pravdu. Chceš se obejmout?
Ne, nechci.
Teď je čas posadit hvězdu do rozumně rychlého auta.
Ze seriálů Broadchurch, This Is England, a Line Of Duty,
prosím přivítejte držitelku ceny BAFTA Vicky McClureovou.
Ahoj, vítej. Vítej v našem pořadu.
Posaď se.
- Dobrá. - Dobrá. Je to vzrušující.
Jak se máš? Jak se máš?
- Dobře? - Trochu se mi po dnešních událostech točí hlava, jo.
Je to velký den, jo, jo.
- Vždycky tě bavila auta, že ano? Velká fanynka? - Jo.
Byl... Pokud je někdo z Nottinghamu,
bude si pamatovat, že existovalo něco jménem The Circuit (Okruh),
což byli v podstatě jen chlapci v autech a holky,
samozřejmě, co jen tak závodili.
A na jakémkoliv parkovišti, o se dalo najít, gumovali.
Takže jsi holčičí závodnice od srdce?
Jo, byla to důležitá součást mé minulosti.
Když jsme měli první auta, líbily se nám Golfy, první řada,
druhá řada, všechny ve starém stylu.
A chodila jsem na místa jako GTI International a Santa Pod
a kempovali jsme a bylo to skvělé, jo.
A co říkáš na mocnou GT 86?
To je ale zážitek, ale neměla rádio.
Když potřebuji jet trochu rychleji, potřebuji nějakou agresivní hudbu, takže...
No, při tréninkovém kole nepotřebuješ agresivní hudbu.
- Pana agresivního máš hned vedle. - Jo, ne, jo.
Až tak agresivní jsem nebyl.
A nepotřebovala jsi žádnou hudbu, aby tě urychlila.
Jsou dva druhy lidí, co sem přijdou zajet měřené kolo.
Ti, kteří potřebují povzbudit, aby byli rychlejší,
a pak ti, kteří potřebují trochu zklidnit.
Tentokrát to byla ta druhá kategorie.
Tak se tedy pojďme podívat.
Vicky, vítej na zkušební dráze Top Gearu.
- Dík. - Děkuji, že jsi přivezla slunce,
protože je tu normálně strašně ošklivo.
- Žádné zkušenosti se závodní dráhou? - Ne.
Jezdíš ráda rychle?
- Jo. - Často používáš uzavřené silnice v seriálu Line Of Duty
- na zkoumání vlastních hranic? - Jo, když můžu, jo.
- OK, dobře, jedeme. - OK.
Jdeme na to.
- Dvojku. - Ach, můj Bože, co je to?
- Dvojku. - Bože, myslím si, že řídím *PÍP* automat!
Nic neříkám.
Představ si, že musíš chytit nějaké padouchy.
- OK. - OK.
- Takže za zatáčkou jsou padouchové. - Jo.
Otoč volantem, budeš v pohodě, budeš v pohodě.
- To je dobrá rychlost. - Juchů!
Je trochu slyšet hluk, ale drží.
Drží. Teď jedeme doprava.
Teď doprava.
Božínku, nejsi plachá, že ne?
- Nejsem? - Jsi spíš jako tvá postava v Line Of Duty, nebo ne?
- Trochu. - Jsi? Doleva
Omráčíš mne rámem pistole?
OK, doleva.
Naplno, plyn, plyn, plyn.
- No tak! - Pokračuj. - Musím dostat ty kriminálníky!
Teď se dívej přímo na bílé pneumatiky
- a jeď přímo na ně... - Páni!
Brzda, brzda, brzda, brzda, brzda, brzda.
- To je rychlost, to je rychlost. - Páni! - Doleva, doleva, doleva.
Jsme tam, jsme tam,
Zásah! A brzdí.
- Jela jsem moc rychle. - A teď doleva, doleva. - Jedeme. - Přes cílovou čáru.
Zastav. A je to, dobrá práce.
Takže, myslím, že je v tobě velmi, velmi rychlý čas.
- Podmínky na trati jsou dobré. - Jo.
- Auto je dobré. - Jo.
Vypadáš sebevědomě.
Já jen, já... Myslím, myslím, že jsme na pokraji,
- na pokraji něčeho velikého. - OK, dobře. Pokud si to myslíš...
Ne, že bych na tebe chtěl tlačit.
- Pěkné, Chrisi. - Hodně štěstí.
Dobře.
Pokud nebudeš rychlá, dostanu padáka.
Určitě, rozhodně kompetentní.
Při tréninkových kolech jsem v autě viděl jeho obličeje o hodně, hodně
- nervóznější, než tenhle. - OK. - Takže to vypadalo celkem dobře.
Ani trochu jsem nebyl nervózní. A byl to nejlepší příklad: "Ó, to není automat,"
- na který jsem kdy narazil. - Ne, já vím, jenom jsem nemohla...
Říkala jsem si: "Co to s tím autem je?"
- "Nezrychluje." - Nevěděl jsem, co na to říct.
Nezrychlovalo a ty sis říkala: "Nezrychluje."
Jo, vinila jsem to auto. Jo.
Dobrá, promluvme si o Line Of Duty. Velký hit, a podepsala jsi smlouvu
- na dvě další série? - Jo, přijde pátá a šestá.
- To je skvělé. - Pátou sérii nezačneme natáčet
před koncem tohoto roku.
Slyšel jsem, že ses jednou pokusila ukrást rekvizitu.
V podstatě jsem měla nějaký trénink se zbraněmi,
protože jsme v třetí sérii hodně pracovali se zbraněmi.
A byla jsem na střelnici a učila se zacházet se zbraní
a měla jsem potom jet rovnou na letiště v Belfastu a letět do Nottinghamu.
A stála jsem ve frontě, těsně před bezpečnostní kontrolou zavazadla
a sundala jsem si šátek a slyšela něco spadnout na zem,
a říkala si: "Jo, to bude šperk."
Ne, je to nábojnice...
..která... Pochopitelně na tebe létají zpět,
když střílíš a já si toho ani nevšimla
a zpanikařila jsem, nevěděla jsem, co mám dělat.
Nebyla jsem vůbec Kate Flemingová. Opustila jsem své zavazadlo.
Perfektní věc, jakou udělat uprostřed letiště v Belfastu.
Říkala jsem si... jejda. Musela jsem se jí zbavit, jinak bych určitě neprošla kontrolou, pochopitelně.
Co jsi s ní udělala?
Dala jsem ji do koše.
- Proč ne? - A pak zavolala v panice produkci, protože, znáte to,
jsou očíslované a dohledali by vás přes ně, a tak dále,
a říkala jsem: "Ó, neuvěříte, co se mi právě stalo."
Zvládla jsem to bez úhony.
Také jsi velká fanynka motoristického sportu.
- Jo. - A máš jednoho konkrétního hrdinu.
Jo. Rossiho. Jo, jo, jo.
Já také.
- Tady je. - Legenda.
- To jo. - Legenda. Legenda.
- To jo. - Jaký je tvůj oblíbený Rossiho moment?
Je jich tolik. Myslím, že je tak zábavný.
Nejen, že je prostě skvělý jezdec,
má všechen ten šarm, že ano?
Závod v roce 2009 s Lorenzem v Katalánsku,
- ten byl prostě, víš co. - No jo. - Byli spolu v týmu.
Bylo to dozadu, dopředu, zážitek na kousání nehtů.
V našem volném čase tyhle věci pořád sledujeme.
Jo, jo. Nejsem... Ale jde o to, že je to,
dokonce i se na to dívat znovu je tak zábavné, vidět, jak se předjíždějí
a podjíždějí.
- To bylo skvělé kolo, jo. - Bylo to prostě, jo.
- Máme tu ukázku. - No skvěle.
OK, poslední kolo, Rossi ve žluté s nohou dole,
Lorenzo vpředu.
Jdeme na to, jdeme na to, jdeme na to.
Týmoví kolegové, jeden Španěl, jeden Ital, Valentino Ital.
Tady jsou.
To je těsné.
Jen ty úhly náklonu jsou neuvěřitelné.
Dobrá, přijíždějí do poslední zatáčky.
V poslední zatáčce nikdo nikdy nepředjíždí,
v nájezdu do téhle pravotočivé zatáčky, takže si Lorenzo nehlídá stopu.
Co se stane? Ó!
Projede kolem.
To je dobré, a vyhraje závod.
Podívejte na to. To je borec.
- Je to borec. - Je to borec.
A jsou nadšeni.
V jednom kole je víc akce, než v celé sezóně Formule 1,
- že ano? - Jo. - Jo. - Je to neuvěřitelné.
Jednou jsem jela na Moto GP a bylo to, víš jaké.
- No jo. - Takový zážitek jen ho vidět jet.
- Je na ten sport také skvělý. - Jo. - Jo, jo.
Dobrá, promluvíme si o tvém měřeném kole?
Bože, jsem tak nervózní.
Než kolo ukážeme, bylo tam, ehm...
Hmm.
Když jsi byla v autě sama.
- Jo. - Tvá mluva...
Aha.
Tvůj jazyk, řekl bych, trochu klesl.
Jasně. Trochu šťavnatější?
- Udělali jsme vám malý sestřih. - Ach, ne! - Měla by to být legrace.
Koukněte na to.
- Otoč tím *PÍP* volantem
a zrychli, ty kolíku, je to v pohodě.
- Pustit spojku *PÍP*.
- Rovně *PÍP*.
Ale no tak, dokážeš to.
- Nech tu *PÍP* spojku, ty malý *PÍP*.
Cítíš tu *PÍP* přilnavost člověče.
Je to tak *PÍP* těžké.
Nestresuj *PÍP*.
Je to celé *PÍP*.
Ale ne!
To jo. Nezbedná, nezbedná, nezbedná.
Dívá se tvá maminka?
Proto tak mluvím.
Jo, ne, budou v pohodě.
- Takže.. - Jo, jsem... - Podíváme se na skutečné kolo?
Jo. Podívejme se na to.
Dobře, pojďme se podívat na skutečné měřené kolo.
Radši se kliď z cesty, ptáčku,
projíždím.
Teď zrychli. Jsem si jistá, že říkal tady zrychlit.
Nebrzdit.
Pardon, měl bych teď komentovat, ale jsem tak napjatý.
OK, pěkné suché podmínky.
Používáš většinu okruhu.
S tím jsi měla problémy při tréninku,
správný úhel a zatočit v pravé chvíli a šlápnout na plyn.
Vypadá to čistě a upraveně v Chicagu.
Zřejmě skvělé podmínky pro jízdu.
Proč mluvím jako pitomec?
Tady musím opravdu ostře brzdit.
- Teď. - Dobrý počátek brzdění.
Hammerheadem.
Tahle zatáčka je tak zatáčivá.
Opravdu pracuješ s frazeologií.
OK, pod plynem pod plynem, no tak.
Zadní rovinkou. Dostat se doleva.
No tak! Pro dámy!
Pro dámy. Říkal jsem ti dostat se doleva.
To je rychlé ve Follow-Through.
Teď se musíš prosmýknout kolem zdi z pneumatik.
Páni!
Vypadá to dobře. Brzdění...
Za použití celého výjezdu.
A jsme v cíli. Jenom projet! No tak!
A je v cíli.
Výborně.
Vypadalo to dobře.
To bylo čisté. Čisté je rychlé.
Neslyšel jsem moc kvílení pneumatik.
Bylo to čisté.
- Dala jsem tomu, myslím, co jsem mohla. - Čisté, kompetentní kolo.
Jo. Cítíš se sebejistě?
Ne, necítím.
- Proč ne? - Prostě nechci být dole
a prostě chci být nahoře.
Dobrá. No, kam myslíš, že přijdeš?
Ráda bych byla okolo 40.
- Ale. - Ehm-ehm.
Nevím. Prostředek bude přijatelný.
- Myslím, že jsi krutý. - Nejsem krutý!
Jenom to protahuješ jako vždycky.
- To je má oblíbená část pořadu. - Protahuješ to.
- Prostě mi řekni ten čas! - Dobře?
- Jo. - Jo? - Jo. Uvidíme.
- Určitě to chceš vědět? - No, jsi prostě...
Tohle je... No tak.
- Dobrá, nech mne se jen... Ó. - Nedívej se.
Jsi si jistá...
- Dobře. - Jasně.
- Vicky McClureová. - Vážně.
Objela jsi naši skromnou tratičku
za jednu minutu...
..čtyřicet...
...pět...
- celých tři. - Páni!
Jo!
Dobrá práce.
To je mega. To je úžasné.
- Gratulace. - To jo. - To je dobré. Jeden čas pro dámy.
Můj příspěvek dámám.
- Dámy a pánové, Vicky McClureová! - Děkuji. Dobrá práce.
Dobrá práce, trenére.
- Velmi, velmi dobří lidé. - Dobře, máme to.
Víte, Británii mám rád s vaším jídlem a létem
a vašimi zubaři.
Ale existuje problémek, o kterém musíme promluvit.
Najdete ho tady.
Číhá na silnicích nižších tříd Británie.
Největší hrozbou motorismu dnešního dne je samozřejmě...
...traktor.
Nerozumějte mi špatně, traktor mám rád.
Na farmě, bez stížností.
Ale na otevřené silnici...
..není tak skvělý.
Problémem je tohle všechno.
Nejede rychleji?
- Ne, nejede. - No tak na to šlápni. - Já na to šlapu.
- To nemůže být plný plyn. - Rychleji nejede.
Tohle je trapné. Podívej se na frontu provozu za námi.
Ano, až moc dlouho byl traktor prokletím Britského motorismu.
Pardon!
Zdržoval provoz a rozdmýchával silniční agresi.
Jak můžeš vypadat rozčileně v Citroënu Cactus?
Citroën Cactus je přátelský vůz.
Ale plive si na vlastní čelní sklo.
To je dlouhá fronta.
Pardon.
No, to je gesto, které často neuvidíte.
Je zřejmé, že je třeba něco udělat.
A naštěstí pro Velkou Británii, možná mám odpověď.
Kam jedeme?
Mám plán, příteli.
Centrum zemědělských technologií Top Gearu.
- Dobrá, dolů. - Jak to myslíš, dolů?
Dolů. Vyskoč.
- Proč? - No, musím vyřešit problém, takže se uvidíme později, kámo.
- Cože? - Jdi domů, dej si nohy nahoru a odpočívej, OK?
Jdi domů, jak, kámo?
No, jezdí tu autobus... každou středu.
Ale je čtvrtek.
Jako o hrdém majiteli ne méně než čtyř traktorů,
byste o mně mohli říci, že jsem trochu nadšenec.
Takže nastal čas vyhrnout si rukávy a pustit se do práce.
Jdeme na to.
S mým mistrovským plánem v chodu
budou britské silnice v okamžiku spaseny.
O dva roky později...
Konečně to bylo připraveno.
Můj výtvor byl naživu a nemohl jsem se dočkat jeho představení.
Dostal jsem zprávu od velmi natěšeného Matta, abych byl v produkční kanceláři
přesně v 8 ráno.
Má zpoždění.
Doufám, že to bude dobré, protože je zima a vlhko, radši bych tu nebyl.
No dobré to je.
Co je to za hluk?
Bylo to velmi dobré.
Ach.
Hle, Trať-ktor.
- No? - Cože, traktor? Je to traktor.
Trať-ktor.
- Trať-ktor. - Aha.
Chytré jméno, geniální design.
Protože je Trať-ktor poháněn 5,7 litrovým V8 motorem z Chevroletu s 500 koňmi,
zabalený
nejrychlejší barvou známou lidstvu.
Je to Lamborghini oranžová.
To je společnost, která začala vyráběním traktorů, ale nyní vyrábí supersporty
a já v podstatě vyrobil supertraktor.
Opravuji vesmír a je to skvělé.
Podívej na ty pneumatiky.
To jsou americké pneumatiky, Super Swamper.
Když jsem byl kluk, díval jsem se na časopisy o terénních vozech
a to byly pneumatiky, které chtěl člověk na svém teréňáku mít.
- Super Swamper? - Jo, jsou bláznivé.
Podívej na ta světla vpředu. Poznáváš je?
Můj mozek je trochu rozcuchaný, kamaráde.
Právě ses objevil s 500 koňovým...
Stejně trubkovité šasi, otevřený kokpit...
- Ariel Atom. - Jo, to je ono. - Ariel Atom. To je celkem ikona.
Proč je dole štětka?
Bahnité, orba - točí se, rotuje,
očistíš si holínky, než zase nasedneš.
Je to záchodová štětka, Matte.
No, možná že se narodila jako záchodová, ale nyní je připojená k motoru z vrtačky.
Zažila předtím někdy službu na záchodě,
- nebo byla nová, když jsi ji namontoval? - To není důležité.
Co je důležité...
Hej, hej.
..je, jak rychle tenhle traktor jede.
Je čas to zjistit.
OK, teplota vody, teplota oleje, co je tohle?
- Tohle? - Jo. - Barometr.
Jsme farmáři.
Jsi připravený?
Líbí se mi!
Je fantastický!
Jo!
Jsme průkopníci, Chrisi.
Tohle je 80 km/h.
Dvojnásobek normální traktorové rychlosti.
A pro dnešek je to rozumné maximum.
Rozumné? Tohle je Top Gear, nejsme rozumní.
Víš, jaký je světový rychlostní rekord traktoru?
Podivně, ne, nevím.
OK, je to 129,39 km/h.
- Myslím, že ho s tímhle překonáme. - Ne.
Jo. Přilby nasadit.
Cílem je 129,6 km/h.
Tohle je 96 km/h...
112 km/h...
Celý se teď začíná třást a houpat.
120 km/h.
121,6.
Možná tam tak nějak zastav.
OK.
- Drahý Bože. - Nemáme dostatečnou dráhu.
Ale nezačali jsme na konci.
Aha, takže chceš jet znovu?
Sakra, ano, chci.
Co to bylo? To byla tvá štětka!
Tvá záchodová štětka!
- No, nepotřebujeme ji. - Možná budeme, kámo.
Možná ano.
Ale, budeme v pohodě.
Takže riziko hnědých čar nehrozilo jen trati...
..když jsme se připravili na skutečný pokus.
Když vyjedeme z Hammerheadu, můžeme na ranveji mít vyšší rychlost.
Vsadím se, že to zvládneme.
Dobrá, to je ono.
Teď už jedeme 80 km/h tam, kde jsme byli předtím.
99, 100 km/h.
No tak, kotě! No tak!
109. 110.
112. No tak! Ještě 17 km/h.
Teď se začíná trochu třást.
Pokračuj!
122. Teď se vaří.
- 123. Přes kouř nevidím. - No tak.
125.
128! Ano! Pokračuj, pokračuj, kotě.
- Mám ho na podlaze! - 128! Zvládneme to.
- 129,6 km/h - A je to!
- 130 km/h! - 130, kotě! - Jo!
To je to, o čem mluvím.
Páni!
A je to, hračka.
Závěrečné testování bylo kompletní,
čas vzít Trať-ktor na první projížďku po silnici.
A okamžitě to byla nejlepší traktorová vyjížďka v historii.
Podívej za nás, co vidíš?
- Nic. - Přesně.
Nahoď motor...
Namiř na dálnici...
Traktor už nezdržuje Británii.
Ty dny jsou pryč, kamaráde.
A Britové ho zbožňovali.
Ahoj všichni.
Lidé na něj dobře reagují.
Potěší davy.
Přináší zcela nový význam do fráze traktor z Chelsea, že?
(Jakékoliv luxusní drahé terénní auto provozované na silnici.)
Narodil se divoký...
Hele, to jsou lidé hlídající rychlost.
Jsou v pohodě, smáli se.
A z dobrého důvodu.
Ve skutečnosti byl Trať-ktor tak působivý,
že bylo načase udělat něco, o čem mohou ostatní traktory jen snít.
Opravdu?
Britské zemědělství doslova řadíme do rychlého pruhu, co?
Jsi v pomalém pruhu, kámo.
Já vím, nejsem šílenec.
Britské zemědělství doslova řadíme blízko rychlého pruhu.
Britské silnice byly zachráněné.
OK, půjdu na to.
Dobrá, jdeme na to.
Právě jsme předjeli Porsche Boxster traktorem.
No, to je pokrok, kamaráde.
Plácneme si.
Producenti měli jeden dotaz.
Konkrétně, je Trať-ktor skutečně traktor?
Nebyli ochotní věřit našim slovům,
řekli nám, abychom zamířili na místní farmu na testování,
kam jsme, samozřejmě, dorazili okamžitě.
Chystáme se zahájit zemědělskou revoluci.
A protože se jasně obávali, že budou vypadat hloupě,
vytáhli producenti velké zbraně.
Budeme čelit nejsilnější konkurenci, kterou může traktorový svět nabídnout.
New Holland T7,
řízený nikým jiným, než úřadujícím britským Farmářem roku.
Chrisi, tohle je Robert Neill.
- Kdo? - Pamatuješ na ten zemědělský kalendář, o kterém ti pořád říkám,
Blátivý tuřín? On je pan Leden.
- Jak to jde? - Jo, skvěle, díky.
- Ty jsi Robert Neill. - Jo, jsem. - Matt. - Matte, rád tě poznávám.
- Jo. Jo. Tohle je Chris. - Ahoj, Chrisi, rád tě poznávám. - I já tebe.
Jo, páni. Velké potěšení.
Velký fanoušek. Farmář roku.
- Jo to je pravda. - To je ten, co to udělal?
- New Holland T7? - Jo, jo, máme dva.
- Pěkný. - To jo. - Velký.
- Pomalý. - Přesný.
245 koní.
- Tolik? - Jo.
- 500. - Zvládne tu práci?
Samozřejmě, že zvládne, a rychle.
- V kolik ráno vstáváš? - Okolo 6:30.
S tímhle bys mohl ležet, do kdy, do poledne?
Jo? Všechnu práci bys měl hotovou v půlce odpoledne,
pak by ti zbylo trochu času na, nevím,
čas s dětmi.
Ale dost řečí.
Nastal čas na předvedení.
A začneme se stříháním živých plotů.
Proměna přerostlých křovin na úhledně zastřiženou dokonalost.
Nejlepší traktory dosáhnou precizní a rovnou úpravu
- s minimem ztrát. - Co se stane, když říznu pneumatiku?
Stane se něco špatného.
Takže každý jsme měli před sebou polovinu pole,
vítěze bude představovat nejúhlednější křoví během pěti minut.
- No tak! - Jeď, jeď! Jeď, jeď, jeď!
Panečku!
Au! Co to děláš?
Ukázalo se, že Trať-ktor nemá dostatečnou přesnost.
Ach, můj Bože, jsem uprostřed křoví.
Ne moc hluboko! Ne moc hluboko!
Zastavit! Zastavit! Zastavit!
Stop! Stop! Stop! Stop!
Myslím, že jsem zavraždil strašáka.
Nicméně...
..víc než vynahradilo mu to rychlostí.
Tady můžeme projet dvakrát.
Dobře, jedeme.
A uvolněný postoj k bezpečnosti.
- Ach! - Au!
Ježíši!
Co je to s tebou!
- Ano! - Ano! - Vyhráli jsme!
Museli jsme to vyhrát.
Přece jsme to provedli stylově a rychle.
Myslím, že tomu můžeme říkat vítězství Trať-ktoru, ne?
Bez šance. Je to divoké.
O tenhle vzhled jsme se snažili.
Kdyby to bylo umění, řekl bych, že tvé je velmi přesný výkres.
Technicky přesný, ale bezduchý.
- Jo. - Zatímco my vzali plátno a prozkoumali ho.
- Myslím, že sis vedl skvěle. - Myslím, že tomu můžeme říkat vítězství, ne?
- Dobrá práce. - Jo.
Než mohl Robert Neill protestovat...
..přesunuli jsme se na další úkol.
A protože každý dobrý traktor musí připravit pole pro nové plodiny,
byla jím... orba.
Ale zatímco New Holland byl vybaven
standardním těžkopádným pluhem s 10 listy,
my se rozhodli pro motorsportem inspirovaný ultralehký
tří-list.
Četl jsi příručku pro pluh?
Nahoru a Dolů.
Dobře.
To jsme my.
Takže každého čekala orba 40 arů,
vítěz bude první hotový. Pochopitelně.
Vypadáme dobře?
Podívej, jak jede pomalu. To máme v kapse, kámo.
- Připravit. Zvednout. - Zvedám ho.
- Je nahoře. Je nahoře. - Dáváme tomu.
Jak bylo předpovězeno, Trať-ktor byl majestátní.
Ó, je to krásné. Poezie.
Ve skutečnosti jsme byli o tolik rychlejší, než super farmář...
Dolů.
Tohle je o tolik lepší.
..že jsme to s nadšením možná trochu přehnali.
Právě jsme ztratili zátěž.
Nechceme do nich vrazit.
Oráme pole...
Dolů! Dolů! Dolů!
... dobré semeno na poli.
Příliš hluboko! Příliš hluboko!
Ale krmí ho a zavlažuje ruka Boha...
Nahoru! Nahoru! Můžeš dávat pozor!
I s Chrisovým bezstarostným postojem Trať-ktor pokračoval vpřed.
A upřímně řečeno, trochu volnější terénní práce se dá odpustit,
když je vítězství tak snadné.
Koukni na to.
- Jsme hotovi. - Jů!
Myslím, že se tomu dá říct pořádný výprask.
A Robert Neill nevypadal šťastně.
Jsi současným držitelem Zemědělce roku.
- Jo. - Ale Matt, zmiňoval to předtím,
Matt si myslí, že tě teď porazil, měl by vlastně
jako boxer dostává pás, myslíš, že bys mohl předat...
Myslím, že ne. Kdyby vás tady najali, právě by vás vyhodili.
- Za co? - Za takový nepořádek.
- O čem to mluvíš? - Měli jste zaorat celé to strniště.
Hezký a čistý povrch.
- Říká kdo? - Já, já jsem farmář.
Irelevantní.
Protože prozatímní triumfální výkon Trať-ktoru očividně producenty rozsekal,
pro náš poslední úkol usadili Roberta Neilla, Farmáře roku, na lavičku,
a předhodili ultimativní farmářskou výzvu.
Hele, to je námořní farmář.
Kapitán Ptáček dělá skvělé rybí prsty.
- Díky. - Legenda.
Úkol. OK.
"Zmrazit pole."
Jo, já vím, co to znamená. Vykopat a dát do mrazáku,
uchová to čerstvost.
- OK. - "Chcete-li prokázat rychlost vašeho trať-ktoru,"
"sklidíte zeleninu z tohoto pole a převezete ji"
"do mrazící sekce místního obchodu, 13 km vzdáleného."
"Normou jsou dvě hodiny a 30 minut, proto,"
"to musíte zvládnout za 23 minut."
To nedává ani matematický smysl.
Ne. OK, počkej, je toho víc.
A abychom vám pomohli, získali jsme pomoc nejrychlejšího farmáře na západě - Stiga.
Kde je?
Tamhle je.
Hele, skamarádil se.
Ježíši.
Zajímalo by mě, o čem byl ten rozhovor.
Mezi Trať-ktorem a jeho místem v zemědělských análech nyní leželo pole mrkve.
A s řízením v dobrých rukou jsme byli volní pro sběr.
A neexistovalo vybavení pro sběr mrkve,
- které jsi mohl koupit? - Pro tenhle ne.
- Jaká je tedy strategie? - Vezmeš mrkev a dáš ji do koše.
- To je celé? - No, co nejrychleji.
Dobře, máme 23 minut.
- Máš stopky? - Mám stopky.
Je tedy čas sklízet.
OK, sbírej!
Vezmi je!
Je několik dobrých důvodů, proč se běžně mrkev takhle nesbírá.
Kolik vývoje jsi do toho investoval?
Nedosáhnu na ně.
Já na ně dosáhnu normálně.
Hele, nemůžu dělat výzkum a vývoj s tvou pažičkou, že ne?
No tak, natáhni se tam.
Sbíráš mrkev, nebo co?
A náš řidič nám to neulehčoval.
Stigu! Zpomal!
Proč jedeš tak rychle?
Ale mimo těchto důležitých lekcí...
Ještě jednou dokola, Stigu. Ještě jednou dokola.
..jsme brzy měli naši sklizeň.
Dobrá, Stigu, zastav!
Zastav!
A teď 13 km do obchodu.
Dobrá, čas je proti nám.
A zbývalo nám jen 12 minut.
Dobrá, jedeme.
Co mrkve? Chlaď je.
Jsou...
Nechceme mokrou mrkev.
V obchodě chceme hezky čerstvou mrkev.
Hele. Podívej na to. Je tuhá a pevná, ta mrkev.
- OK, dobře. - Podívej se na to. Stůj v pozoru.
- Nech tu mrkev na pokoji. - OK, promiň.
Zpět na silnici byl Trať-ktor ve svém živlu.
Tady doprava. Doprava. Doprava. No tak.
Pěkná Impreza. Podívej na něj.
Obchod je tady nalevo. Na chodník. Na chodník.
OK. Chcípni ho! Chcípni ho.
Vypni ho.
A s pouhou minutou rezervy...
OK, no tak. No tak, no tak. No tak, no tak, no tak.
No tak. Mrazák. Mrazák. Ví někdo, kde je mrazák?
- Mrazák. - Tady. Tady.
- Kde? - Tady. Tady.
- A máme to. Máme to - OK.
Proč je vyndaváš z pytle?
No, chceme, aby vypadaly pěkně.
- Pěkně a čistě. Naaranžovat je. - 30 sekund!
- 30 sekund, OK. - 30 sekund.
- OK, no tak. - Dej tam ten pytel.
- No tak! Pojď! Pojď! - OK, OK, OK, OK, OK.
- Hotovo! - Deset vteřin k dobru.
Strč si je do rybího ksichtu, Kapitáne Ptáčku.
Dobrá práce.
Mise splněna, příteli.
- Není za co. - Sbohem. - Mrkev na prodej.
A tak se to dělá.
Dobrá, vítejte zpět.
Sledujete Pimp My Traktor. (Uprav můj traktor)
No tak, není to skvělé?
Až půjde Lewis Hamilton do důchodu na svou farmu, bude řídit tohle.
Připouštím, že jsem byl skeptický, ale je skvělý.
- Že jo? - To jo. - Upřímně řečeno, co se týká vynálezů, je to takhle:
oheň, počítače,
Trať-ktor. Že jo?
Lidi, lidi, nerad upozorňuji na velký nedostatek.
Problémem je, že jste vyrobili jen jeden traktor.
- Je to úžasná věc! - Jasně, já vím, já vím.
Je to největší vynález všech dob a musíme o ní jen zbytku světa říct.
Takže jsem udělal reklamní video.
Podívejte na něj a uvidíme se příští týden. Dobrou noc.
Znovu ahoj. Tento týden se ve Venkovském životě budu rozhlížet po klidném okolí Cotswoldu,
největší oblasti výjimečné přírodní krásy...
No, je to místo...
Dobroto! Co to pro rány Boží je?
Prosperující populace...
Děláš si ze mně srandu!
Mrzne!
Trať-ktor
na svém poli vynikající
Překlad TGTT 2018 http://topgear.sovicka.net